Pořadí knih doporučených pro studium nebo čtení od Geše Kelsanga Gjatsa Rinpočeho

Jak změnit svůj život

Jak porozumět mysli

Radostná cesta štěstí

Nové srdce moudrosti

Moderní buddhismus

Tantrické základy a cesty

Nový průvodce do země dakínek

Esence vajžrajány

Ústní instrukce mahamudry

Velká pokladnice zásluh

Nových osm kroků ke štěstí

Úvod do buddhismu

Jak řešit lidské problémy

Smysluplně uvážit

Bódhisattvova sliby

Všezahrnující soucit

Nová meditační příručka

Smysluplně žít, radostně umírat

Oceán nektaru

Klenot srdce

Jasné světlo blaženosti

Mahamudra tantra

Zrcadlo dharmy s dodatky

Toto digitální vydání autor bezplatně nabízí ve prospěch lidí v tomto moderním světě. Zisky z prodeje této knihy v jiných formátech jsou určeny pro veřejný prospěch prostřednictvím NKT-IKBU International Temples Project Fund [[Reg. Charitativní číslo 1015054 (Anglie)]
Buddhistická charita, Budování světového míru
tharpa.com/benefit-all-world-peace

CTIHODNÝ
GEŠE KELSANG GJATSO RINPOČE

Moderní Budhismus

CESTA SOUCITU A MOUDROSTI

SVAZEK 2 AŽ 3

TANTRA

THARPA PUBLICATIONS

UK . US . KANADA

AUSTRALIE . ASIE

První vydání 2011

Druhá úprava 2013

Toto digitální vydání 2020

Právo, které uznává Geše Kelsang Gjatsa

jako autora tohoto díla,

bylo jim potvrzeno ve shodě s

Copyright, Designs a Patents Act 1988.

Tato digitální verse "Moderního buddhismu – Svazek 2: Tantra

od Geše Kelsanga Gjatsa, je oprávněná licencí pod

Creative Commons Attribution-NonCommercial-

No-Derivs 3.0 Unported License.

Některá práva jsou vyhrazena.

Dílo můžete za následujících podmínek kopírovat,

rozdat a veřejně zpřístupnit

Uvedení autora: musíte Geše Kelsanga Gjatsa

jmenovat jako autora.

Žádné komerční použití: Toto dílo nelze

prodat pro komerční účely.

Žádné úpravy: Toto dílo nelze upravovat,

opravovat nebo jinak měnit.

Oprávnění nad rámec této licence spravuje

New Kadampa Tradition - Mezinárodní buddhistická unie Kadampa.

Tharpa Publications UK Office

Conishead Priory

Ulverston, Cumbria

LA12 9 QQ UK

Tharpa Publications US Office

47 Sweeney Roal

Glen Spey

NY 12737, USA

Tharpa Publications má pobočky v celém světě.

Knihy Tharpy jsou přeložené do většiny hlavních jazyků.

Viz" Moderní buddhismus – Svazek 3: Modlitby pro denní praxi,

pro více informací navštivte;www.tharpa.com

© New Kadampa Tradition-International Kadampa Buddhist Union

2010, 2013

Adobe Portable Document Format (.pdf)

ISBN 9781913105501 – ePub

ISBN 9781913105532 – kindle

Obsah

Illustrace

Vzácnost Tantry

Tantra stupně přetvoření

Tantra konečného stupně

Centrální kanál

Vysvětlení kanálů

Nezničitelná kapka

Nezničitelný proud a mysl

Jak meditovat o centrálním kanálu

Jak meditovat o nezničitelné kapce

Jak meditovat o nezničitelném proudu a mysli

Konečný stupeň Mahamudry

Velká blaženost

Praxe Hérukovy mandaly těla

Linie těchto instrukcí

Co je Hérukova mandala těla

Úvodní postup

Cvičení stupně přetvoření Hérukovi mandaly těla

Cvičení konečného stupně

Instrukce o Važrajogíni

Jóga spánku, probuzení a ochutnávání nektaru

Osm zbývajících jóg

Věnování

Illustrace

- Moudrý Ochránce Dharmy

- Héruka s dvanácti pažemi

- Ghantapa

- Guru Sumati Buddha Héruka

- Buddha Važradhara

- Buddha Važradharma

- Ctihodná Važrajogíni

- Mandala Važrajogíni

SVAZEK 2 ZE 3

Tantra

Vzácnost Tantry

V učení Sútry Buddha naléhá, abychom dosáhli konečného cíle lidského života. Tohoto cíle lze velmi rychle dosáhnout praxí Tantry. Tantra, také známá jako „Tajná Mantra“, nebo „Važrajána“, je speciální metoda, jak očistit náš svět, sami sebe, naše potěšení a činnosti. Pokud tuto metodu použijeme, dosáhneme osvícení velmi rychle. Jak již bylo"Moderního buddhismu – Svazek 1: Sútra vysvětleno, náš svět neexistuje ze své vlastní podstaty stejně jako snový svět, je jen projekcí naší mysli. Ve snech vidíme a dotýkáme se věcí ze světa snů, ale po probuzení si uvědomíme, že to byl pouhý výtvor naší mysli, který mimo ní neexistuje. Stejně tak svět, který vnímáme v probuzeném stavu, je pouhou projekcí naší mysli a neexistuje mimo ni. Milarepa řekl:

Měli byste vědět, že všechny jevy jsou podstatou mysle a mysl je podstatou prázdnoty.

Protože je náš svět, naše já, naše potěšení a činnosti podstatou naší mysli v době, kdy je naše mysl nečistá, budou i tyto podstaty nečisté. Když však patřičnou praxí svou mysl očistíme, všechno ostatní bude čisté. Existuje mnoho různých stupňů, jak mysl očistit. Subtilní klamné jevy mysli se nedají očistit jen praktikováním Sútry. Musíme podstoupit praxi Nejvyšší jógy Tantry. Když svou mysl pomocí tantrické praxe úplně očistíme, náš svět, naše já, naše potěšení a činnosti budou naprosto čisté. To je stav osvícení. Dosažení osvícení je tedy velmi jednoduché. Jediné co musíme udělat, je vynaložit veškeré úsilí na očištění své mysli.

Víme, že když je naše mysl nečistá, hněváme se na svého přítele a považujeme ho za špatného, když je však čistá, vidíme stejného přítele jako dobrého člověka a pociťujeme k němu něžnou lásku. Pouhou změnou mysli z čisté na nečistou nebo z nečisté na čistou, měníme svého přítele z dobrého na špatného a nebo naopak. Znamená to, že vše co vnímáme jako dobré, špatné nebo neutrální, je projekce vlastní mysli a mimo ni nemá svou vlastní existenci. Cvičením Tantry svoji mysl zcela očistíme a tak budeme prožívat dokonalou čistotu svého světa, svého já, svých potěšení a činů, nazvaných „Čtyři dokonalé čistoty“.

Přestože je Tantra velmi populární, jen málo lidí skutečně pochopilo její pravý význam. Někteří popírají Buddhovo tantrické učení, zatímco jiní ho zneužívají pro světské cíle, jiní naopak nechápou spojení Sútry a Tantry a mylně věří, že Sútra a Tantra si navzájem odporují. Ve" Zkrácené základní Tantře Héruky Buddha říká:

Nikdy by jste se neměli zříci Nejvyšší jógy Tantry,

naopak, měli byste si uvědomit její nepředstavitelný význam,

neboť je pravou podstatou Buddhadharmy.

Když pochopíme skutečný význam Tantry, nebude existovat žádný základ pro její zneužití a zároveň pochopíme, že mezi Sútrou a Tantrou nejsou žádné rozpory. Cvičení Sútry je základním předpokladem pro tantrická cvičení a praxe Tantry je rychlá metoda, jak dosáhnout konečný cíl učení Sútry. Buddha nás například v učení Sútry nabádá, abychom se zřekli ulpívání, a v Tantře nás naopak povzbuzuje, abychom přeměnili ulpívání v duchovní cestu. Můžeme si myslet, že to zní jako protiklad, avšak Buddhovy tantrické instrukce o přeměně ulpívání na duchovní cestu jsou rychlou metodou, jak se ulpívání zříci! Jsou to tedy metody k naplnění cílů učení Sútry.

Měli bychom dbát na to, abychom význam přeměny ulpívání na duchovní cestu nepochopili mylně. Ulpívání jako takové nemůže být přeměněno přímo na duchovní cestu neboť je to klam, vnitřní jed a předmět, kterého se musíme jak v Sútře, tak i v Tantře zříci. Přeměnit ulpívání znamená, že musíme přeměnit příčinu ulpívání – naše prožitky světských radostí – na duchovní cestu. Tantrické učení vysvětluje různé způsoby, jak tohoto cíle dosáhnout.

Všezahrnující soucit dosažený praxí Sútry a moudrost Mahamudry Tantry dosažená tantrickou praxí, jsou jako dvě ptačí křídla. Tak jako pták potřebuje k letu obě křídla, stejně tak praktikující, kteří hledají osvícení, potřebují Sútru i Tantru.

Tantra je definována jako vnitřní poznání, jehož funkcí je vymýtit obyčejné jevy a představy a tím dosáhnout Čtyř dokonalých čistot. Buddhova tantrická písma odhalují tantrické praxe, a jsou proto někdy nazývána „Tantrou“. Avšak skutečná Tantra je nevyhnutelně vnitřním poznáním ochraňujícím živé bytosti před obyčejnými jevy a představami, neboli před kořeny samsárického utrpení. Obyčejný jev je způsob vnímání všech běžně viděných věcí, jako je například naše já nebo naše tělo. Tento jev je subtilně mylný jev. Je mylný, protože naše já, naše tělo a všechny ostatní námi normálně vnímané věci neexistují, přestože je vždy mylně vidíme a je subtilní, protože je pro nás těžké tento jev jako mylný pochopit. Náš subtilní mylný jev je kořenem sebe-ulpívání a to je zase kořenem všech ostatních klamů a utrpení. Praxí Nejvyšší jógy Tantry je možné tento subtilní mylný jev naprosto odstranit. Až to dokážeme, dosáhneme výše zmíněných Čtyř dokonalých čistot.

Všeobecně platí, že prožívání světských požitků a potěšení vede k ulpívání, zdroji všeho utrpení. Nicméně praxí Tantry můžeme prožívání světského potěšení přeměnit na hlubokou duchovní cestu, která nás dovede velmi rychle k nejvyššímu štěstí osvícení. Proto jsou instrukce Tantry ze všech ostatních pokynů ty nejlepší.

Prožívání světských potěšení je pro živé bytosti hlavní příčinou vzrůstajícího ulpívání a je tedy hlavní příčinou narůstajících problémů. Buddha učil Tantru, metodu k přetvoření světského potěšení na cestu osvícení, aby ulpívání pocházející ze světských potěšení bylo zcela odstraněno. Buddha vyučoval čtyři stupně, neboli druhy Tantry, v souladu s různými stupni přeměňování světských potěšení na cestu osvícení: Tantru činu, Tantru provedení, Jógu Tantru a Nejvyšší jógu Tantru. První tři se nazývají „Nižší Tantry“. V Nejvyšší józe Tantry Buddha podal nesmírně hluboké instrukce, jak přeměnit sexuální blaženost na rychlou cestu k osvícení. Buddha tyto instrukce nevysvětlil v nižších Tantrách vzhledem k tomu, že efektivnost této praxe závisí na nashromáždění a rozptýlení vnitřních energetických proudů v centrálním kanálu silou meditace. V nižších Tantrách, které jsou jednodušší praxí Tantry, Buddha podal instrukce, jak přeměnit světská potěšení, s výjimkou sexuální blaženosti, pomocí představivosti na cestu osvícení.

Tantrické zasvěcení je branou, kterou vstupujeme do Tantry. Tato iniciace uděluje zvláštní požehnání, která uzdravují mentální kontinuum a probouzí buddhovskou podstatu. Tím, že obdržíme tantrické zasvěcení, zaséváme do mentálního kontinua specifická semena čtyř Buddhových těl. Tato čtyři těla jsou Přirozené tělo pravdy, Tělo pravdy moudrosti, Tělo radosti a Tělo vyzařování. Obyčejné bytosti nemají více než jedno tělo, zatímco Buddhové mají současně čtyři těla. Buddhovo Tělo vyzařování je jeho nebo její hrubé tělo, které mohou spatřit obyčejné bytosti. Tělo radosti je subtilní tělo, které mohou spatřit praktikující s vyšším poznáním. Přirozené Tělo pravdy a Tělo moudrosti, jsou velmi subtilní těla, která vidí jedině Buddhové.

Hlavní předměty, které musíme v tantrické praxi zanechat, jsou běžné koncepce a jevy. Pojmy „běžné koncepce“ a „běžné jevy“, jsou nejlépe vysvětleny na následujícím příkladu. Předpokládejme, že existuje praktikující Héruky, který se jmenuje Jan. Za normálních okolností se sám sobě jeví jako Jan, kterého běžně vidí, a prostředí, požitky, tělo a mysl, vnímá jako Janovi. Tyto jevy jsou běžné jevy. Mysl, která s těmito běžnými jevy souhlasí a má je za skutečně existující, je běžná koncepce. Představy, které o našem inherentně existujícím „já“ a „moje“, spolu se všemi ostatními jevy máme, jsou rovněž běžné jevy. Sebe-ulpívání a všechny ostatní iluze jsou běžné koncepce. Běžné koncepce jsou překážkou na cestě k osvobození a běžné jevy jsou překážkou k osvícení. Běžné jevy vnímají všechny živé bytosti, kromě bódhisattvů, kteří dosáhli „važra-podobnou“ koncentraci na cestě meditace.

V případě, že by Jan meditoval o stupni přetvoření na Héruku a pevně věřil tomu, že on sám je Héruka a vnímal své okolí, zkušenosti, tělo a mysl jako Hérukovy, v té chvíli by pociťoval božskou hrdost, která zamezuje běžným koncepcím. Kdyby však současně dosáhl jasného vidění sebe sama jako Héruky s prostředím, požitky, tělem a myslí Héruky, v té chvíli by měl jasnou představu, která zabraňuje vnímání běžných jevů.

Běžné koncepce jsou z počátku škodlivější než běžné jevy. Následující analogie vysvětluje, proč tomu tak je. Představme si kouzelníka, který před diváky vyvolá iluzi tygra. Diváci i kouzelník iluzi tygra vidí, ale zatímco diváci věří, že tygr skutečně existuje dostanou strach, kouzelník však ví, že je to pouhá iluze tygra, a proto zůstane klidný. Problém diváků není v tom, že tygra vidí, ale v jejich představě skutečné existence tygra. Tato představa tygra vyvolává strach spíše než tygrův pouhý zjev. Pokud by diváci, tak jako kouzelník, nepodlehli představě, že tygr skutečně existuje, nebáli by se ho, i kdyby ho viděli. Přestože vnímáme věci jako obyčejné, pokud na jejich obyčejnosti konceptuálně neulpíváme, není to tak škodlivé. Podobně je pro náš spirituální vývoj méně škodlivé, když vnímáme našeho Duchovního průvodce jako obyčejného člověka, ale i přesto jej nebo ji považujeme v jádru za Buddhu, než kdybychom vnímali našeho Duchovního průvodce jako obyčejného člověka a věřili v jeho nebo její obyčejnost. Přesvědčení, že náš Duchovní průvodce je Buddha, i když může vypadat jako obyčejný člověk, pomáhá k rychlému postupu v duchovní praxi.

Buddha, pro omezení běžných jevů a koncepcí, učil Tantru stupně přetvoření. Abychom tyto dvě překážky, běžné jevy a koncepce zcela odstranili, Buddha učil Tantru konečného stupně, zejména pak Mahamudru Tantru. Když úspěšně dokončíme tento trénink, staneme se tantrickou osvícenou bytostí, jako je Héruka se všemi Čtyřmi dokonalými čistotami.

Tantra stupně přetvoření

V následujících kapitolách jsou uvedeny pokyny týkající se praxe Héruky a Važrajogíni, které jsou hlavní podstatou Nejvyšší jógy Tantry. Praxe Nejvyšší jógy Tantry se dá rozdělit do dvou stupňů: stupně přetvoření a konečného stupně. Ve stupni přetvoření se tantričtí praktikující silou správné představivosti plynoucí z moudrosti, přetvoří na tantrické osvícené božstvo, jako například Héruka i s jeho prostředím, tělem, požitky a veškerým jednáním Héruky. Předmětem jejich meditace je tento nově vytvořený Hérukův svět. Jednobodově se na něj zaměří a meditují. Tím, že se praktikující v této meditaci neustále cvičí, hluboce si sami sebe uvědomí jako Héruku a vnímají své prostředí, tělo, požitky a činy jako Hérukovy. Toto vnitřní uskutečnění je stupeň přetvoření Tantry.

Tantra stupně přetvoření je definována jako vnitřní uskutečnění vycházející z tvůrčí jógy, dosažené cvičením božské hrdosti a jasné představy existence, jako osvícené božstvo. Tato praxe se nazývá „tvůrčí jóga“, protože předmět meditace vzniká pomocí představy a moudrosti. Hlavní funkcí stupně přetvoření je očistit obyčejnou smrt, mezistav a znovuzrození, a tak dosáhnout Buddhova Pravdivého těla, Radostného těla a Vyzařujícího těla. Touto metodou naše buddhovská podstata rychle uzraje.

Héruka je osvícené božstvo Nejvyšší jógy Tantry a je manifestací soucitu všech Buddhů. Ve stupni přetvoření Hérukovy praxe, praktikující cvičením božské hrdosti a jasné představyzdůrazňují, jsou Hérukou.Praktikující se nejdříve musí naučit vnímat své tělo a mysl jako Hérukovo tělo a mysl, pouze potom mohou začít s cvičením božské hrdosti. Jakmile toho docílí, použijí své imaginární tělo a mysl Héruky jako základ na připisování svého „já“ nebo „sebe“ a vytvoří myšlenku „já jsem Héruka.“ Jednobodově zaměřeni, o této božské hrdosti meditují. Prostřednictvím této meditace si hluboce uvědomí božskou hrdost, a proto spontánně věří, že jsou Hérukou. V tom okamžiku změnili základ připisování svého já.

Od času bez počátku, život za životem, jsme připisovali „sebe“ nebo „já“, pouze k poskvrněnému tělu a mysli. Protože naše „mé“ nebo „já“, je připisováno poskvrněnému tělu a mysli, pokaždé když si myslíme „já“, současně vyvineme nevědomost ulpívání na vlastním já. Vyvineme mysl, která lpí na inherentně existujícím „já“ nebo „mém“, a která je kořenem všeho utrpení. Hluboké uskutečnění božské hrdosti kvalifikovaných praktikujících Héruky, zabraňuje vzniku nevědomosti sebe-ulpívání. Pro ně už žádný základ pro prožívání utrpení neexistuje, a proto se těší z čistého prostředí, požitků, těla a mysli Héruky.

Můžeme se teď zeptat, jak mohou tito praktikující, kteří dosud Hérukou nejsou, věřit tomu, že jím jsou? Jak je možné, že si uvědomují božskou hrdost a věří, že jsou Héruka, i když je jejich názor mylný? Tito praktikující vlastně Buddhou Hérukou nejsou, přesto však tomu mohou věřit, protože zaměnili základ připisování z poskvrněného celku na neposkvrněný celekHéruky.Jejich názor a víra, že jsou Hérukou je správný, protože vychází z moudrosti, která si uvědomuje neexistenci inherentního „já“ nebo „mého“. Jejich uskutečnění božské hrdosti, že Hérukou jsou, kterému spontánně věří, má proto sílu zabránit vzniku nevědomosti sebe-ulpívání, kořenu samsáry.

Jak již bylo vysvětleno, věci neexistují ze své vlastní podstaty. Není inherentně existující „já“, „mé“ nebo jiné jevy, protože všechny jevy existují jen jako pouhé připisování. Věci jsou připisovány myšlenkou na jejich základ připisování. Co přesně znamená výraz „základ připisování”? Díly vozu jsou například základem pro připisování auta. Samotné díly auto nejsou, auto však bez nich existovat nemůže. Auto je myslí připisováno na jeho části. Jak je to možné? Ať vnímáme jakoukoliv část auta, přirozeně si pomyslíme „to je auto.“ Stejně tak, není naše tělo a mysl naše já, ale jsou základem pro jeho připisování. Já je připisováno myšlenkou na tělo nebo mysl. Vnímáme své tělo nebo mysl a zcela přirozeně si myslíme „já“ nebo „mé“. Věci nemohou bez základu připisování existovat. Vše je na tomto základě závislé.

Proč je nutné změnit základ připisování svého já? Jak již bylo výše uvedeno, od doby bez počátku, život za životem, až po dnešní dobu, základem připisování našeho já byly pouze poskvrněné celky těla a mysli. Vzhledem k tomu, že základ připisování našeho já je poskvrněno jedem nevědomosti ulpívání na vlastním já, prožíváme nekonečný koloběh utrpení. Abychom se trvale od utrpení osvobodili, je nutné změnit základ připisování z poskvrněných celků na neposkvrněné celky.

Jak můžeme změnit základ připisování? Všeobecně vzato, základ připisování jsme změnili nesčetně krát. V minulých životech jsme měli bezpočet znovuzrození a pokaždé byl základ připisování našeho já jiný. Když jsme se narodili jako lidé, základem připisování bylo lidské tělo a mysl. Když jsme se narodili jako zvíře, základem připisování bylo tělo a mysl zvířete. I v tomto životě, když jsme byli kojencem, základem připisování bylo tělo a mysl kojence, v pubertě byl základ připisování tělo a mysl pubertálního chlapce nebo dívky, a až zestárneme, základ připisování bude zestárlé tělo a mysl. Všechny tyto nesčetné základy připisování jsou poskvrněné celky. Nikdy jsme základ připisování z poskvrněných celků na neposkvrněné celky nezměnili. Jedině spolehnutím se na Buddhova tantrická učení máme možnost tento cíl uskutečnit.

Základ připisování z poskvrněných celků na neposkvrněné změníme tím, že se cvičíme v jasné podobě a božské hrdosti Héruky. Buddha to ve svých tantrických učeních jasně vysvětluje. Nejprve se naučíme očistit své tělo a mysl meditací o prázdnotě těla, mysli a všech ostatních jevů. Jakmile vnímáme pouze prázdnotu, přeměníme se na osvícené božstvo, jako je například Héruka. Poté se učíme jasně vnímat své tělo a mysl jako tělo a mysl Héruky, a náš svět jako Hérukův ryzí svět i všechny bytosti, které nás obklopují, jako osvícené hrdiny a hrdinky. Tato metoda se nazývá „cvičení jasné podoby“. Když vnímáme své tělo a mysl jako neposkvrněné celky Hérukova těla a mysli, pomyslíme si „Já jsem Buddha Héruka.“ O této božské hrdosti meditujeme jednobodově soustředěni tak dlouho, až si hluboce uvědomíme božskou hrdost, se kterou spontánně věříme, že jsme Hérukou. V tomto okamžiku jsme změnili základ připisování z poskvrněných celků na neposkvrněné.

Můžeme se například jmenovat Jan. Nikdy bychom však věřit neměli, že Jan je Buddha Héruka, ale cítit jak se Jan, než se přetvoří na Buddhu Héruku, rozplynul do prázdnoty. Pak teprve věříme tomu, že naše já, které je připisováno tělu a mysl Héruky, je Buddha Héruka. Tato víra vyplývá z moudrosti, a proto není mylným názorem, zatímco názory vyplývající z neznalosti jsou mylné. Uskutečnění božské hrdosti vychází z moudrosti a je to účinná metoda pro nashromáždění zásluh a moudrosti.

I když si uvědomíme a spontánně věříme, že jsme Buddhou Hérukou, nikdy bychom to neměli naznačovat nebo o tom mluvit před druhými, protože takové chování je v naší společnosti nevhodné. Lidé nás neuvidí jako Héruku, ale jako Jana a my sami dobře víme, že Jan Hérukou není. Poznání božské hrdosti a jasné podoby jsou vnitřní prožitky, které mají moc kontrolovat naše iluze a přirozeně tak podporovat vznik čistých činů. Není tedy žádný důvod, abychom se chovali nevhodně, naopak musíme pokračovat v denním životě a komunikovat s ostatními jako obvykle.

Jak již bylo dříve vysvětleno, tantrická uskutečnění mohou být dosažena pouhým spoléháním se na správnou víru a představivost. Tato praxe je velmi jednoduchá: Musíme se hluboce a s neustálým úsilím obeznámit s meditací o správné víře a představivosti tak, jak je uvedeno v Tantře. Toto porozumění nám dodá důvěru v naši schopnost dosáhnout uskutečnění stupně přetvoření Nejvyšší jógy Tantry. Kromě toho, protože náš svět a naše já, které běžně vidíme neexistují, máme vzácnou příležitost vytvořit náš nový svět i sami sebe naprosto čistě. To je stupeň přetvoření. Pokud by svět a já, které běžně vidíme skutečně existovaly, bylo by nemožné vytvořit je dokonale čisté. Když silná představa našeho světa a nás samotných, které běžně vidíme, cvičením stupně přetvoření přestane existovat, pak budeme přirozeně vnímat svět i sami sebe naprosto čisté. Nejdůležitější však je, aby motivace při cvičení stupně přetvoření byla soucitná mysl bódhičitty.

Tantra konečného stupně

Stupeň přetvoření je jako náčrt obrazu a konečný stupeň je jako jeho dokončení. Hlavní předměty meditace stupně přetvoření – mandala a božstvo – jsou vytvářeny přesnou představou, zatímco hlavní předměty konečného stupně – kanály, kapky a energetické proudy – již v těle existují, a proto nemusí být pomocí představy vytvářeny. Proto není konečný stupeň tvůrčí jóga.

Konečný stupeň Tantry je definován jako vnitřní uskutečnění, učení vyvinuté silou meditace v závislosti na vnikání, setrvání a rozptýlení vnitřních energetických proudů v centrálním kanálu. Předmětem těchto meditací je centrální kanál, nezničitelná kapka, nezničitelný energetický proud a mysl.

CENTRÁLNÍ KANÁL

Centrální kanál se nachází přesně uprostřed levé a pravé poloviny těla, ale je blíže k zádům než k přední části těla. Bezprostředně před páteří je poměrně silný životní kanál a centrální kanál je těsně před ním. Začíná mezi obočím odkud stoupá v oblouku k temeni hlavy a pak klesá v přímé linii ke špičce pohlavního orgánu.

Centrální kanál je na povrchu světle modrý a má čtyři vlastnosti: (1) je naprosto rovný, jako kmen banánovníku (2) uvnitř je olejovitě červený, jako čistá krev (3) je velmi jasný a průhledný, jako plamen svíčky (4) a je velmi jemný a pružný, jako okvětní lístek lotosu.

Na každé straně centrálního kanálu, aniž by se nějakým způsobem narušovaly, se nachází pravý a levý kanál. Pravý kanál je červený a levý bílý. Pravý kanál začíná na špičce pravé nosní dírky a levý kanál na špičce levé nosní dírky. Odtud pak po obou stranách centrálního kanálu stoupají v oblouku k temeni hlavy. Od temene hlavy až dolů k pupku jsou všechny tři kanály rovné a k sobě přilehlé. Levý kanál, jak pokračuje pod úrovní pupku směrem dolů, se stáčí doprava a mírně se od centrálního kanálu oddělí, aby se s ním znovu na špičce pohlavního orgánu spojil. Tam slouží k udržení či uvolnění spermatu, krve a moči. Pravý kanál, jak pokračuje směrem dolů, se pod úrovní pupku stáčí mírně doleva a skončí na špičce konečníku. Tam slouží k udržení či uvolnění fekálií a podobně.

Pravý a levý kanál se na různých místech vinou okolo centrálního kanálu a vytváří tím takzvané „uzly kanálů“. Tyto uzly se vyskytují na čtyřech místech, která ve vzestupném pořadí jsou: kanálové kolo pupku, neboli čakra pupku, čakra srdce, čakra hrdla a čakra temene. Na každém z těchto míst, s výjimkou srdce, je dvojitý uzel vytvořený jednoduchou smyčkou pravého kanálu a jednoduchou smyčkou levého kanálu. Jak pravý a levý kanál do těchto míst stoupají, ovinou se kolem centrálního kanálu, překříží se před ním a udělají kolem něj smyčku. Pak pokračují vzhůru k úrovni dalšího uzlu. Na úrovni srdce se stane totéž, jen s tím rozdílem, že na tomto místě je uzel šestinásobný a je vytvořen třemi smyčkami každého vedlejšího kanálu. Kanály jsou cesty, kterými proudí vnitřní energetické proudy a kapky. Pro začátek stačí jednoduché seznámení s popisem a představou tří kanálů.

Vysvětlení kanálů

Rozeznáváme tři hlavní kanály: centrální, pravý a levý. Centrální kanál je podobný tyči deštníku a probíhá středem čaker kanálů. Ostatní dva kanály probíhají po jeho stranách. Centrální kanál je světle modrý a má čtyři vlastnosti: 1) je velmi rovný, jako kmen banánovníku 2) uvnitř je olejovitě červený, jako čistá krev 3) je velmi jasný a průhledný, jako plamen svíčky 4) je velmi jemný a pružný, jako okvětní lístek lotosu.

Centrální kanál se nachází přesně uprostřed těla, mezi jeho levou a pravou polovinou, je však blíže k zádům nežli k hrudi. Bezprostředně před páteří je životní kanál, který je poměrně silný a hned před ním se nachází centrální kanál. Jak již bylo vysvětleno, centrální kanál začíná mezi obočím, odtud stoupá v oblouku k temeni hlavy a pak v přímce klesá až ke špičce pohlavního orgánu. I když je běžně nazýván „centrální kanál“, je též známý pod jménem „dvě zanechání“, protože nashromáždění energetických proudů v tomto kanále způsobí, že se vzdáme negativních činů, které jsou s energetickými proudy pravého i levého kanálu spojeny. Centrálnímu kanálu se též říká „kanál mysli“ a nebo „Rahu“.

Po stranách centrálního kanálu, aniž by se jakkoliv narušovaly, se nachází pravý a levý kanál. Pravý kanál má červenou barvu, levý má barvu bílou. Pravý kanál začíná na špičce pravé nosní dírky a levý kanál na špičce levé nosní dírky. Odtud pak po obou stranách centrálního kanálu stoupají v oblouku k temeni hlavy. Od temene hlavy až dolů k pupku jsou tyto tři hlavní kanály rovné a přiléhají k sobě. Tak jak levý kanál pokračuje směrem dolů, pod úrovní pupku se nepatrně stáčí doprava a oddělí se mírně od centrálního kanálu aby se s ním znovu spojil na špičce pohlavního orgánu. Tento kanál udržuje a uvolňuje sperma, krev a moč. Pravý kanál, tak jak pokračuje směrem dolů, se pod úrovní pupku nepatrně stáčí doleva a končí na špičce konečníku. Jeho funkce je udržet a uvolnit fekálie a podobně.

Pravému kanálu se též říká „kanál slunce“, „kanál řeči“ nebo „kanál subjektivního držitele“. Poslední název naznačuje, že energetické proudy, které probíhají tímto kanálem, podporují představy vyvinuté na základě subjektivní mysli. Levému kanálu se též říká „kanál měsíce“, „kanál těla“, nebo „kanál držící předmět“. Poslední název naznačuje, že energetické proudy, které tímto kanálem probíhají podporují představy vyvinuté z hlediska předmětu.

Pravý a levý kanál se okolo centrálního kanálu na různých místech vinou, čímž vznikají tzv. „uzly kanálů“. Tyto uzly se vyskytují na čtyřech místech. Ve vzestupném pořadí to jsou: kanálové kolo pupku neboli čakra pupku, čakra srdce, čakra hrdla a čakra temene. Na každém z těchto míst, s výjimkou srdce, je dvojitý uzel vytvořený jednoduchou smyčkou pravého a levého kanálu. Jak pravý a levý kanál na těchto místech stoupají, stáčí se kolem centrálního kanálu, vpředu se kříží a udělají kolem něj smyčku. Pak pokračují vzhůru k dalšímu uzlu. Na úrovni srdce se stáčí a kříží stejným způsobem, avšak s tím rozdílem, že zde je uzel šestinásobný vytvořený třemi smyčkami vedlejších kanálů.

Čtyři místa, kde se tyto uzly nacházejí, jsou čtyři ze šesti hlavních čaker. V každé z šesti hlavních čaker je různý počet paprsků neboli okvětních lístků. Ty se od centrálního kanálu rozvětvují tak, jako se rozvětvují žebra deštníku od jeho středu. Takže na čakře temene známé jako „čakra velké blaženosti“, je třicet dva bílých okvětních lístků neboli kanálových paprsků. Střed má tvar trojúhelníku a jeden z jeho hrotů směřuje dopředu. (Vztahuje se to, na pohled ze shora, na tvar stočeného uzlu, ze kterého paprsky vyzařují). Těchto třicet dva paprsků směřuje dolů, tak jako žebra otevřeného a svisle drženého deštníku. Popis této čakry a třech hlavních čaker, kde se uzly nacházejí, jsou uvedeny v tabulce 1.

Tyto čtyři čakry obsahují sto dvacet paprsků. Zbývají další dvě hlavní čakry čakra na tajném místě, která má třicet dva červených paprsků směřujících dolů a čakra klenotu, která má osm bílých paprsků směřujících nahoru. Je nutno poznamenat, že podle některých textů mohou být paprsky na temeni hlavy, pupku a tajném místě, vizualizovány v různých barvách.

Čakra srdce má zvláštní význam, a proto následuje její podrobný popis. Jejich osm paprsků, neboli okvětních lístků, je uspořádáno v hlavních a mezilehlých směrech a její přední strana je směrem na východ. V každém paprsku se hlavně pohybuje podporující energetický proud určitého elementu, tak jak je uvedeno v tabulce 2.

Každý z těchto osmi okvětních lístků, neboli srdečních kanálových paprsků, se rozštěpuje na další tři kanály a vytváří tak společně čtyřiadvacet kanálů, kanálů;čtyřiadvaceti míst. Všechny tyto kanály jsou rozděleny do tří skupin po osmi kanálech. Kanály mysli jsou modré a obsahují převážně energetické proudy, kanály řeči jsou červené a obsahují převážně červené kapky a kanály těla jsou bílé a obsahují převážně bílé kapky. Každý z těchto kanálů vede k jinému místu těla. Tato místa jsou součástí;čtyřiadvaceti vnitřních míst. Při praktikování rozsáhlé Hérukovy sadhany, si na těchto místech těla představujeme božstva mandaly.

Vnější špičky osmi kanálů čakry mysli končí (1) ve vlasovém předělu (2) na temeni hlavy (3) na pravém uchu (4) na zátylku (5) na levém uchu (6) u obočí (místo mezi obočím) (7) na obou očích a (8) na obou ramenech. Kanály čakry řeči končí (9) na obou podpažích (10) na obou prsech (11) na pupku (12) na špičce nosu (13) na ústech (14) na hrdle (15) na srdci (přesně uprostřed hrudníku) (16) na obou varlatech, nebo na obou stranách vaginy. Zbývající kanály čakry těla končí (17) na špičce pohlavního orgánu (18) na konečníku (19) na obou stehnech (20) na obou lýtkách (21) na osmi prstech rukou a osmi prstech nohou (22) na nártu nohy (23) na obou palcích rukou a noh a (24) na obou kolenech.

Každý z těchtočtyřiadvaceti kanálů se rozvětvuje do tří větví rozlišených podle základních prvků, které jimi proudí – energetických proudů, červených a bílých kapek. Každý z těchtodvaasedmdesáti kanálů se pak rozdělí na dalších tisíc kanálů, a tak společně vytvoří konečný počedvaasedmdesátitisíc kanálů. Pro praktikující Nejvyšší jógy Tantry je důležité, aby znali uspořádání kanálů, neboť ovládáním těchto energetických proudů a kapek, které těmito kanály proudí, dosáhnou spojení velké blaženosti a prázdnoty.

Energetické proudy obyčejného člověka proudí téměř všemi kanály, kromě centrálního kanálu. Protože tyto proudy jsou znečištěné, různé mysli, které jsou těmito proudy podporovány, jsou též nečisté. Pokud budou tyto nečisté proudy vedlejšími kanály protékat, budou podporovat různé negativní představy, které nás drží v pasti samsáry. Silou meditace však mohou být tyto proudy přivedeny do centrálního kanálu, kde ztratí schopnost podporovat rozvoj hrubých dualistických představ. S myslí oproštěnou od dualistických jevů můžeme přímo realizovat konečnou pravdu, prázdnotu.

Čtyřiadvacet vnitřních míst Hérukovy mandaly těla odpovídá „čtyřiadvaceti vnějším místům“, která se nacházejí na různých místech tohoto světa. Praktikující, kteří mají čistou mysl, vidí tato místa jako Hérukovu čistou zem, ale lidé s nečistou karmou vidí jen obyčejná místa.

NEZNIČITELNÁ KAPKA

V těle jsou dva druhy kapek, bílé a červené. Bíle kapky jsou čistá esence semenné tekutiny neboli spermatu a červené kapky jsou esence čisté krve. Oboje kapky mají hrubou i subtilní formu. Hrubé kapky se snadno rozpoznají, obtížnější je však rozpoznat subtilní kapky.

Hlavní sídlo bílé kapky (známé též jako „bílá bódhičitta“) je temenní čakra, a právě tam vzniká semenná tekutina. Hlavní sídlo červené kapky (známé též jako „červená bódhičitta“) je čakra pupku, a právě tam vzniká krev. Červená kapka na čakře pupku je základnou teploty těla a podstatou k vyvinutí vnitřního ohně neboli tumma. Když rozpuštěné kapky protékají kanály, dávají podnět k prožívání blaženosti.

Jak bylo právě vysvětleno, šestinásobný uzel na čakře srdce je vytvořen pravým a levým kanálem, které se kolem centrálního kanálu vinou a stahují ho. Uvolnit tento uzel je ten nejtěžší úkol, ale když ho silou meditace uvolníme, dosáhneme velké schopnosti – uskutečnění jasného světla. Centrální kanál je v oblasti srdce ovinut a sevřen šestinásobným uzlem a proto je zablokovaný jako bambusová tyč. Uvnitř centrálního kanálu, přímo v centru tohoto šestinásobného uzlu se nachází malá dutinka, ve které je kapka zvaná „nezničitelná kapka“. Tato kapka je velikosti hrášku. Její horní polovina je bílá a spodní polovina je červená. Podstatou bílé poloviny je velmi čistá esence spermatu a podstatou červené kapky je velmi čistá krev. Tato velmi čistá a subtilní kapka je esencí všech ostatních kapek. Všechny obyčejné červené a bílé kapky v celém těle pocházejí z této kapky.

Nezničitelná kapka je jako malý, rozpůlený, mírně vyhloubený a znovu spojený hrášek. Říká se mu „nezničitelná kapka“ neboť jeho dvě poloviny se až do smrti nikdy nerozdělí. Když zemřeme, všechny energetické proudy se rozplynou v nezničitelné kapce a způsobí, že se kapka otevře. Jakmile se její dvě poloviny oddělí, naše vědomí okamžitě opouští tělo a odchází do dalšího života.

NEZNIČITELNÝ ENERGETICKÝ PROUD A MYSL

Podstatou nezničitelného energetického proudu je velmi subtilní „vnitřní proud“. Vnitřní proudy jsou energetické proudy, které se pohybují kanály těla a jsou mnohem jemnější než vnější proudy. Jsou spojeny s myslí a fungují jako nosiče různého myšlení. Bez těchto energetických proudů by se naše mysl nemohla přemístit z jednoho předmětu na druhý. Říká se, že energetické proudy jsou jako někdo, kdo je slepý, ale má nohy. Proudy nemají schopnost vnímat, ale mohou se pohybovat z místa na místo. Mysl je jako někdo, kdo má oči, ale je beznohý. Mysl vidí, ale není schopna se bez svých nosičů, vnitřních energetických proudů, pohnout. Mysl je vždy spojena se svými přidruženými vnitřními proudy, a proto mají mysl i proudy schopnost vidět a pohybovat se.

Vnitřní proudy, které se pohybují levým a pravým kanálem jsou nečisté a škodlivé, protože jsou nosiči mysle sebe-ulpívání, sebe-opatrující mysle a jiných klamů. Musíme vynaložit veškeré úsilí, abychom tyto proudy přivedli do centrálního kanálu, kde se rozplynou a zabrání vzniku klamů.

U obyčejných lidí vnitřní proudy vnikají, setrvávají a rozplývají se v centrálním kanálu pouze v době smrti a v hlubokém spánku. Tehdy se nezničitelný proud a mysl projevují, ale obyčejní lidé to nemohou rozpoznat, protože jejich paměť nebo pozornost v té chvíli nefunguje. Tantričtí praktikující konečného stupně, mohou silou meditace o kanálech, kapkách a proudech, kdykoliv přimět vnitřní proudy aby vnikly, setrvaly a rozplynuly se v centrálním kanálu. Mohou proto dosáhnout pěti stavů konečného stupně Tantry: 1) počáteční uskutečnění spontánní velké blaženosti (izolované tělo a řeč konečného stupně) 2) nejvyšší příkladné jasné světlo 3) iluzorní tělo 4) významné jasné světlo a 5) spojení významného světla s iluzorním tělem. Od pátého stupně praktikující dosáhne skutečné osvícení během několika měsíců.

Rozeznáváme pět hlavních a pět vedlejších energetických proudů. Hlavní proudy jsou: 1) život podporující proud 2) klesajíce-vyprazdňující proud 3) stoupáním-pohybující se proud 4) rovnoměrně-setrvávající proud a 5) prostupující proud. Pět vedlejších proudů jsou: 1) pohybující se proud 2) intenzivně se pohybující proud 3) dokonale se pohybující proud 4) silně se pohybující proud a 5) rozhodně se pohybující se proud. Vysvětlení vnitřních energetických proudů.

VYSVĚTLENÍ VNITŘNÍCH ENERGETICKÝCH PROUDŮ

Jakýkoliv lehký a pohyblivý proud čtyř elementů, je definován jako energetický proud. Proudy rozdělujeme na vnější a vnitřní a na hrubé a subtilní. Hrubý vnější proud je vítr, který cítíme za větrného počasí. Rozpoznat subtilní vnější proud je mnohem obtížnější. Je to energie, která podporuje růst rostlin, a která existuje i ve skalách a horách. S pomocí těchto subtilních proudů rostliny čerpají vodu, vyráží nové listy apod. Tyto proudy jsou životní silou rostlin. V některých tantrických textech jsou proudy nazývány „život“ nebo „životní síla“. Rostliny nežijí ve spojení s vědomím, můžeme přesto říci, že ve smyslu životních energetických proudů rostliny žijí.

Vnitřní proudy jsou proudy v kontinuu osoby, které proudí kanály těla. Hlavní funkcí vnitřních proudů je pohnout mysl k jejímu předmětu. Funkce mysli je chápat předměty, avšak bez proudu, který je její nosič, by se ke svému předmětu nemohla pohnout nebo se s ním spojit. Mysl je někdy přirovnávána k vidoucí osobě, která nemůže chodit a proud ke slepci, který chodit může. Jedině ve spojení s vnitřními energetickými proudy může být mysl činná.

Rozeznáváme mnoho různých energetických proudů, které proudí kanály těla. Všechny jsou však zahrnuty do pěti hlavních a pěti vedlejších proudů. Hlavních pět proudů je: 1) život-podporující proud 2) klesajíce-vyprazdňující proud 3) stoupáním-pohybující proud 4) rovnoměrně-setrvávající proud a 5) prostupující proud.

Každý z pěti hlavních proudů lze rozeznat podle jeho šesti vlastností, které jsou: 1) barva 2) přidružená rodina Buddhy 3) element, který ho podporuje 4) hlavní sídlo nebo základní poloha 5) funkce a 6) směr (jakým opouští nozdry při výdechu). Všechny tyto proudy jsou shrnuty v tabulce 3.

Život podporující proud se nazývá „proud Akšóbja“, když je totiž zcela očištěn, mění se v podstatu Akšóbji. V současné době je náš život podporující proud jako semínko podoby těla Akšóbji, není to však sám Akšóbja. Hlavní funkcí života podporujícího proudu je udržovat spojení mezi tělem a myslí a tím podporovat život. Čím silnější je život podporující proud, tím déle budeme žít. Další funkcí tohoto proudu je podporovat a zesílit vodní element našeho těla. Život podporující proud má bílou barvu a jeho hlavním sídlem je srdce. Když vydechujeme, plyne mírně oběma nosními dírkami směrem dolů.

Klesajíce-vyprazdňující proud je semínkem, podoby těla Ratnasambavy a je spojen s elementem země. Má žlutou barvu a jeho funkcí je uvolňovat moč, výkaly, spermata a menstruační krev. Jeho hlavním sídlem jsou konečník a pohlavní orgán. Při výdechu odchází horizontálně z obou nosních dírek a plyne silně dopředu.

Stoupáním-pohybující se proud je semínkem podoby těla Amitábhy a je spojen s elementem ohně. Má červenou barvu a jeho funkcí je umožnit mluvu, kašlání, polykání potravy a tekutin, a podobně. Jeho hlavním sídlem je hrdlo a při výdechu plyne z pravé nosní dírky prudce nahoru.

Rovnoměrně setrvávající proud je semínkem podoby těla Amoghasiddhiho a je spojen s elementem větru. Je žlutozelené barvy a jeho funkcí je vyvolávání vnitřního ohně a trávení potravy i tekutin oddělováním živin od neužitečných látek. Jeho hlavním sídlem je pupek. Při výdechu plyne z levé nosní dírky a na jejím okraji se pohybuje zleva doprava.

Prostupující proud je semínkem podoby těla Vajročány a je spojen s elementem prostoru. Má světle modrou barvu a jak již jeho název napovídá, prostupuje celé tělo, zejména třista šedesát kloubů. Jeho funkcí je umožňovat pohyb těla. Bez tohoto energetického proudu bychom byli nehybní jako kámen. Tento proud, kromě okamžiku smrti, nosními dírkami neproudí.

Obecně řečeno, tyto vnitřní proudy nosními dírkami neustále proudí, ale jeden z nich je vždy silnější než ty ostatní. Například, když život podporující proud proudí silněji, ostatní proudy (kromě prostupujícího proudu) plynou mírněji. Bez pečlivého pozorování je velmi obtížné si různé pohyby těchto proudů uvědomit, ale při každém výdechu tyto proudy rozhodně nosními dírkami odcházejí ven.

Pět vedlejších proudů se dělí na: 1) pohybující se proud 2) intenzivně se pohybující proud 3) dokonale se pohybující proud 4) mocně se pohybující proud 5) definitivně se pohybující proud.

Říká se jim pět vedlejších proudů, neboť se rozvětvují od života podporujícího proudu, který je umístěn v samém středu srdce. Hlavní umístnění těchto proudů je ve čtyřech paprscích srdeční čakry odkud proudí kanály k pěti branám základních smyslů. Tyto vedlejších proudy se nazývají „pět proudů základních smyslů“, protože jejich úlohou je umožnit smyslovému vědomí se rozvinout. Barva a funkce těchto proudů je vysvětlena v tabulce 4.

První proud, pohybující se proud, plyne ze srdce branou zraku a umožňuje tak pohyb vědomí zraku k jeho vizuálnímu předmětu. Bez pohybujícího se proudu by se vědomí zraku s vizuálními předměty nesetkalo. Pohybující se proud se během spánku ze smyslové brány zraku stáhne do svého sídla ve středu srdce, a proto během spánku nic nevidíme.

Intenzivně-pohybující se proud, plyne ze srdce k uším a umožňuje tak pohyb vědomí sluchu ke zvuku. Dokonale se pohybující proud, plyne ze srdce k nosním dírkám a umožňuje tak pohyb vědomí čichu k čichovému zdroji. Silně se pohybující proud, proudí ze srdce k jazyku a umožňuje tak pohyb vědomí chuti ke zdroji chutě. Rozhodně-pohybující se proud, plyne ze srdce po celém těle a umožňuje tak pohyb vědomí hmatu k hmatatelným předmětům.

Klesajíce-vyprazdňující proud, stoupáním-pohybující proud, rovnoměrně-setrvávající proud, prostupující proud a pět vedlejších proudů, všechny jsou hrubé vnitřní proudy. Život podporující proud má tři stupně: hrubý, subtilní a velmi subtilní. Většina proudů spojených s konceptuální myslí jsou hrubé, život podporující proudy spojené s myslí bílého-jevu, červeného přibývání a černého blízkého dosažení, jsou subtilní život podporující proudy. Proud spojený s jasným světlem je velmi subtilní život podporující proud.

Život-podporující proud je velmi obsáhlý. Projeví-li se jeden poskvrněný život-podporující proud, rozvinou se negativní konceptuální myšlenky, pokud je však život-podporující proud očištěn, negativní konceptuální myšlenky zmizí. Při všech meditacích se používá mentální vědomí. Proud, který je s tímto mentálním vědomím spojený, je bezpodmínečně život-podporující proud.

Každý z pěti proudů základních smyslů a hrubý, život podporující proud, jsou složeny ze dvou částí: proud, který vyvíjí určitý typ vědomí a proud, který pohybuje vědomí k jeho předmětu. Těchto dvanáct proudů obvykle proudí pravým a levým kanálem a jsou hlavními předměty očištění při recitaci važry. Važra recitace je vysvětlena v knihách Tantrické základy a cesty a Esence Važrajány. Pokud chceme překonat rozptýlení, je velmi důležité abychom přiměli tyto proudy vniknout, setrvat a rozplynout se v centrálním kanálu.

Nezničitelný proud je velmi subtilní proud, který je spojen s velmi subtilní myslí a je jejím nosičem. Nazývá se „trvale setrvávající tělo“, neboť jsme toto tělo bez přerušení, život za životem měli. Přestože mysl sebe-opatrování věří, že naše současné tělo je naše vlastní tělo, a proto ho tolik opatruje, ve skutečnosti je však součástí jiných těl, součástí těl našich rodičů. Naše já, připisované k současnému tělu a mysli, zanikne na konci procesu umírání, zatímco já, trvale připisované k setrvávajícímu tělu a mysli, nikdy nezanikne, ale přechází z jednoho života do druhého. A je to ta osoba nebo já, která se nakonec stane osvícenou bytostí. Chápeme proto, že podle Nejvyšší jógy Tantry, je v mentálním kontinuum každé bytosti nesmrtelná bytost neboli já, vlastnící nesmrtelné tělo. Nicméně, bez spolehnutí se na hluboké učení Nejvyšší jógy Tantry, bychom naše nesmrtelné tělo a já, naše skutečné já, nemohli rozeznat. Jak jednou jeden jogín řekl:

Nejdříve jsem strachem ze smrti, běžel k Dharmě.

Pak jsem trénoval stav nesmrtelnosti.

Nakonec jsem zjistil, že smrt neexistuje a uklidnil jsem se!

Uvnitř nezničitelné kapky sídlí nezničitelný energetický proud a mysl, spojení našeho velmi subtilního energetického proudu a velmi subtilní mysli. Velmi subtilní energetický proud je naše skutečné tělo, trvale setrvávající tělo. Velmi subtilní mysl, nebo nezničitelná mysl, je naše skutečná mysl, trvale setrvávající mysl, která je spojena s velmi subtilním energetickým proudem. Protože spojení velmi subtilního energetického proudu a velmi subtilní mysli nikdy nezanikne, nazývají se „nezničitelný proud a mysl“. Náš nezničitelný energetický proud a mysl se od doby bez počátku nikdy nerozdělili a ani v budoucnosti se nerozdělí. Potenciál komunikace, který je ovládán spojením velmi subtilního těla a řeči, je naše velmi subtilní řeč, což je naše vlastní řeč, neboli trvale setrvávající řeč. Ta se v budoucnu stane řečí Buddhy. Stručně řečeno, uvnitř nezničitelné kapky je naše vlastní tělo, řeč a mysl, a ty se v budoucnu stanou osvíceným tělem, řečí a myslí Buddhy. Tyto tři složky, velmi subtilní tělo, řeč a mysl, jsou naší skutečnou podstatou Buddhy.

Jakmile v Tantře přetvoření, která je jako náčrt obrazu, získáme jisté zkušenosti, musíme k jeho dokončení začít s meditacemi konečného stupně Tantry. Jsou to meditace o centrálním kanálu, nezničitelné kapce, nezničitelném energetickém proudu a mysli, známé jako „jógy centrálního kanálu, kapky a proudu“.

JAK MEDITOVAT O CENTRÁLNÍM KANÁLU

Nejdříve bychom měli vědět, jak centrální kanál vypadá, a proto uvažujeme:

Můj centrální kanál se nachází přesně mezi levou a pravou polovinou mého těla a je blíže zadní části, nežli přední. Bezprostředně před páteří se nachází poměrně silný životní kanál a před ním je umístěncentrální kanál. Začíná mezi obočím, odkud stoupá v oblouku ke temeni hlavy, a pak sestupuje v přímce ke špičce pohlavního orgánu. Zvnějšku je bleděmodrý a uvnitř je olejově červený. Je jasný, transparentní, velmi hebký a pružný.

Ze začátku si můžeme průměr centrálního kanálu představovat poměrně silný, a pak ho postupně zužovat až na průměr brčka. Opakovaně o tom uvažujeme tak dlouho, až získáme všeobecnou představusvého centrálního kanálu. Pak se na centrální kanál ve výši srdce;jednobodově zaměříme a s pevnou vírou, že je mysl v našem srdci;uvnitř centrálního kanálu, meditujeme. Měli bychom se takto stále a vytrvale cvičit, dokud nezískáme v této meditaci hluboké zkušenosti.

JAK MEDITOVAT O NEZNIČITELNÉ KAPCE

Abychom svou nezničitelnou kapku vnímali, je nutné takto uvažovat:

Uvnitř mého centrálního kanálu na úrovni srdce, je malá dutinka. V té je má nezničitelná kapka. Má velikost hrášku, její horní polovina je bílá a spodní červená. Podobá se hrášku, který byl rozpůlen na dvě poloviny, mírně vydlabán a slepen dohromady. Je původní esencí všech kapek, velmi ryzí a subtilní. I když je substancí krve a spermatu, má velmi ryzí podstatu. Je jako maličký krystal, který vyzařuje pětibarevné paprsky světla.

Opakovaně tímto způsoben uvažujeme tak dlouho, až si ve svém srdci, uvnitř centrálního kanálu, jasně uvědomíme obecnou představu nezničitelné kapky. S pocitem, že je naše mysl uvnitř nezničitelné kapky, jednobodově a bez jakéhokoliv rozptýlení meditujeme.

Tato meditace je efektivní metoda, jak přimět vnitřní proudy aby vnikly, setrvaly a rozptýlily se v centrálním kanálu. Mistr Ghantapa řekl:

Měli bychom jednobodově meditovat o nezničitelné kapce, která trvale sídlí v našem srdci. Ti, kteří jsou s touto meditací obeznámeni, rozhodně dosáhnout vznešené moudrosti.

V tomto kontextu „vznešená moudrost“ znamená moudrost jasného světla blaženosti, kterou je možné prožít v okamžiku, kdy se uzly centrálního kanálu na úrovni srdeční čakry uvolní. Ze všech uzlů, které se na centrálním kanálu nacházejí, je nejobtížnější uvolnit právě tyto uzly. Když se však od začátku naší praxe konečného stupně soustředíme na čakru srdce, pomůže nám to tyto uzly uvolnit. Proto je tato meditace, k získání opravdového uskutečnění konečného stupně, efektivní metodou.

JAK MEDITOVAT O NEZNIČITELNÉM PROUDU A MYSLI

Abychom získali hlubší zkušenost moudrosti jasného světla blaženosti, je nutné meditovat o nezničitelném proudu a mysli. Nejdříve však musíme najít předmět této meditace, tedy zřetelnou představu nezničitelného proudu a mysli, a proto uvažujeme:

Uvnitř mé nezničitelné kapky je spojení nezničitelného proudu s myslí v podobě drobné nády. Ta symbolizuje Hérukovu mysl jasného světla. Je červenobílé barvy a vyzařuje pětibarevné paprsky světla. Moje nezničitelná kapka, která se nachází uvnitř centrálního kanálu v mém srdci, je jako jeskyně, a spojení nezničitelného proudu a mysli je jako někdo, kdo v té jeskyni přebývá.

Takto uvažujeme tak dlouho, až nádu, která je spojení našeho nezničitelného proudu a mysli, začneme vnímat. S pevným přesvědčením, že náda je spojení našeho velmi subtilního proudu a mysli a s pocitem, že naše mysl do nády vnikla, jednobodově o nádě meditujeme aniž bychom ji zapomněli.

Až se s meditací o centrálním kanálu, nezničitelné kapce a spojení nezničitelného proudu a mysli hluboce obeznámíme, naše vnitřní proudy do centrálním kanálu vniklnou, setrvají a rozplynou se, a my pocítíme zvláštní znamení. Jestli vnitřní proudy do našeho centrálního kanálu vstoupily nebo ne, poznáme kontrolou svého dechu. Za normálních okolností není dech vyrovnaný. Z jedné nosní dírky vydechujeme více vzduchu nežli ze druhé a vzduch odchází z jedné nosní dírky dříve než ze druhé. Když však proudy do centrálního kanálu vniknou, pomocí výše uvedené meditace tlak a časové rozmezí dechu budou pro obě nosní dírky, jak při nádechu, tak při výdechu stejné. Proto první znamení, kterého si všimneme, bude rovnoměrné dýchání oběma nosními dírkami. Další nápadná nerovnováha normálního dechu je, že nádech je silnější nežli výdech, anebo naopak. Druhým znamením, že proudy vnikly do centrálního kanálu je, naprosto stejný tlak jak při nádechu, tak výdechu.

Jsou ještě další dvě znamení, která naznačují, že proudy setrvávají v centrálním kanálu: 1) Dýchání se stává slabším a slabším, až nakonec zcela ustane. 2) Všechny břišní pohyby, normálně související s dýcháním se zastaví. Kdyby se náš dech v normální situaci zastavil, propadli bychom panice a mysleli si, že umíráme. Pokud jsme však schopni náš dech zastavit pomocí meditace, panice nepropadneme, naopak, naše mysl bude mnohem jistější, spokojenější a pružnější.

V době, kdy vnitřní proudy v centrálním kanálu setrvávají, se nemusíme na vnější hrubý vzduch spoléhat. Za normálních okolností se dech zastaví jedině v okamžiku smrti. Během spánku je dech mnohem subtilnější, ale nikdy se nezastaví úplně. Avšak během meditace konečného stupně se náš dech může zcela zastavit, aniž bychom upadli do bezvědomí. Poté, co vnitřní proudy v centrálním kanálu setrvaly pět nebo deset minut se může stát, že se opět rozptýlí do pravého a levého kanálu. Pokud se tak stane, začneme opět dýchat. Vzduch proudící nosními dírkami je znamením, že se proudy v centrálním kanálu již nezdržují.

Jak rozpoznáme, že se proudy v centrálním kanálu rozptýlily? Existuje sedm rozdílných proudů, které se musí rozptýlit, a každý z nich má zvláštní znamení, podle kterého poznáme, že se tak stalo. Rozeznáváme sedm vnitřních proudů: 1) proud elementu země, 2) proud elementu vody, 3) proud elementu ohně, 4) proud elementu větru, 5) proud spojený s myslí bílého-jevu, 6) proud spojený s myslí červeného-vzrůstu, a 7) proud spojený s myslí černého skoro-dosažení. První čtyři z těchto proudů jsou hrubé proudy a tři zbývající jsou subtilní proudy. Těchto sedm proudů se postupně ve výše uvedeném pořadí rozptýlí, a každé rozptýlení má své přesné příznaky.

Proud elementu země podporuje a zvyšuje růst všeho, co je spojené s elementem země v našem těle, jako jsou například kosti, chrupavky a nehty. Když se tento proud v centrálním kanálu rozptýlí, uvědomíme si jev známý pod jménem „přeludu podobný jev“. Podobá se přeludu lesknoucí se vody, který se někdy objevuje na poušti. Existují tři úrovně, jak se dá přeludu podobný jev vnímat. Závisí to na stupni rozptýlení elementu země v centrálním kanálu. Jestliže je rozptýlení nepatrné, jev bude slabý, velmi málo zřetelný a těžko rozpoznatelný. V případě, že je rozptýlení téměř úplné, jev bude jasnější a živější. Když se však proud zcela rozptýlí, jev bude naprosto jasný a živý a bude zcela nemožné ho přehlédnout. Až se proud elementu země rozptýlí a objeví se přeludu podobný jev, začne se rozptylovat další proud a objeví se jiný jev. Čím více se první proud rozptýlí, tím živěji budeme vnímat další jev.

Druhý proud k rozptýlení je proud elementu vody. Tento element podporuje a zvyšuje kapalné složky těla, jako je například krev. Jev, který je s tímto rozptýlením spojen, se nazývá „kouři podobný jev“. V některých textech se říká, že tento jev je jako kouř stoupající z komína, není to však pravý jev. Jev stoupajícího kouře existuje a objeví se těsně před skutečným rozptýlením proudu elementu vody. Jedině až po odeznění počátečního jevu stoupajícího kouře je možné vnímat skutečný „kouři podobný jev“. Tento jev je jako jemný závan modrého kouře, který se vznáší a pomalu víří vzduchem jako hebká pára. Jako u předešlých jevů, i tady rozeznáváme tři úrovně vnímání tohoto jevu, závislé na stupni rozptýlení elementu vody v centrálním kanálu.

Další v pořadí je rozptýlení proudu elementu ohně. Tento proud podporuje a zvyšuje element ohně v těle, zodpovídá za jeho teplotu a tak podobně. Známkou toho, že se tento proud v centrálním kanálu rozptýlil, je „jev podobný jiskřícím světluškám“. Tento jev je někdy popisován jako praskající, otevřený oheň pozorovaný v noci, nad kterým je množství stoupajících a vířících jisker podobajících se jiskřícím světluškám. I zde rozeznáváme tři úrovně vnímání tohoto jevu podle stupně rozptýlení elementu ohně v centrálním kanálu.

Po tomto proudu následuje rozptýlení proudu elementu větru. Je to proud napojený na hrubé konceptuální myšlení. Podporuje hrubé dualistické jevy a hrubé konceptuální myšlení tím způsobem, že jsou považovány za pravdivé. Znamení, že se tento čtvrtý hrubý proud začal v centrálním kanálu rozplývat, je „ jev podobný plamenu svíčky“. Tento jev je jako stabilní a vzpřímený plamen svíčky v místnosti bez průvanu. A opět rozeznáváme tři úrovně vnímání tohoto jevu.

Po rozptýlení elementu země v centrálním kanálu a oslabení jeho síly se může zdát, že síla elementu vody vzrostla. Jakmile totiž síla předešlého elementu zeslábne, následující element je vnímán mnohem jasněji. Z tohoto důvodu je rozptýlení elementu země do centrálního kanálu často popisováno jako „element země rozptylující se do elementu vody“. Z podobného důvodu se následující rozptylování přirovnává k „elementu vody rozptylující se do elementu ohně“, „elementu ohně rozptylující se do elementu větru“ a „elementu větru rozptylující se do vědomí“.

Po jevu podobnému plameni svíčky, přestanou všechny hrubé konceptuální mysli fungovat protože proudy, s kterými jsou spojené, se rozptýlily a zmizely. Takže, když meditující dokonale rozptýlil čtyři proudy, vznikne první subtilní mysl – mysl bílého-jevu. S touto myslí meditující vnímá jev bělosti, který je jako zářivé světlo měsíce prostupující prázdnou a jasnou oblohu podzimní noci. Stejně jako u předešlých jevů, také zde rozeznáváme tři úrovně jasnosti tohoto jevu, které jsou závislé na schopnosti meditujícího.

Na tomto stupni meditace je mysl zcela oproštěna od hrubých koncepcí, jako je například osmdesát svědčících koncepcí uvedených v knize Jasné světlo blaženosti a jediné, co mysl vnímá je bílý, prázdný prostor. Obyčejné bytosti též vnímají tento jev, například v době smrti, ale nemohou ho rozeznat nebo prodloužit, protože v tomto stádiu obyčejná hrubá vnímavost myšlení přestala fungovat. Přestože hrubá vnímavost myšlení v této fázi neexistuje, ti kteří se v souladu Tantry konečného stupně správně cvičili, jsou schopni použít subtilní vnímavost, kterou vyvinuli během meditace. Tak mohou rozpoznat a prodloužit bílý jev, což obyčejné bytosti nemohou.

Po rozptýlení subtilního proudu spojeného s myslí bílého-jevu vznikne mysl červeného-vzrůstání. Tato mysl a na ní napojený proud, jsou subtilnější než mysl a proud bílého-jevu. Znamení spojené se vznikem této mysli, je jev červeného slunce prostupujícího prázdnou oblohu. Stejně jako předtím, rozeznáváme tři úrovně jasného jevu.

Po rozptýlení subtilního proudu spojeného s myslí červeného-vzrůstání, vznikne mysl černého téměř-dosažení. Tato mysl a na ni napojený proud, jsou mnohem subtilnější než mysl a proud červeného-vzrůstání. Mysl černého téměř-dosažení má dvě úrovně: horní a dolní část. Horní část mysli černého téměř-dosažení má stále ještě subtilní vnímavost, ale spodní část už žádnou vnímavost nemá. Tato mysl je vnímána jako naprosté bezvědomí, jako hluboké mdloby. V tomto stádiu bychom ostatním připadali jako mrtví.

Znamení, spojené se vznikem mysli černého téměř-dosažení, je jako velmi černá, prázdná obloha. Tento jev se dostaví spolu s horní částí mysli černého téměř-dosažení bezprostředně po ukončení mysli červeného-vzrůstání. Tak, jak zkušenost černého téměř-dosažení narůstá, přibližujeme se k úplnému bezvědomí a naše subtilní vnímavost přestane fungovat. O co silněji se tento proud v centrálním kanálu rozptýlí, o to hlubší bude naše bezvědomí během mysli černého téměř-dosažení. Čím hlubší bude bezvědomí, ve kterém se v této chvíli octneme, tím živější bude následující jev jasného světla. Je to podobné tomu, co prožívá osoba, která zůstala delší dobu v temné místnosti čím déle tam dlí, o to zářivěji ji bude připadat vnější svět, když vyjde ven. Takže míra jasu závisí na hloubce a délce předešlé temnoty.

Po rozptýlení subtilního proudu spojeného s myslí černého téměř-dosažení, se objeví mysl jasného světla. Tato mysl a na ni napojený proud jsou ze všech myslí a proudů nejsubtilnější. Znamení spojené se vznikem této mysli, je jev podobný podzimní obloze za úsvitu – dokonale jasný a prázdný.

Při vzniku mysli jasného světla je obnovena velmi subtilní vnímavost, která je závislá na stupni dokonalosti meditující osoby. Velmi subtilní proud a velmi subtilní mysl spojené s jasným světlem přebývají v nezničitelné kapce, umístěné v centrálním kanálu v srdeční čakře. Běžně se tato velmi subtilní mysl neprojevuje, ale v době jasného světla se projeví a je aktivní. Pokud jsme se cvičili v technikách Tantry konečného stupně a dobře je ovládáme, budeme schopni vnímat a udržet jev jasného světla. Až se v této fázi naučíme používat velmi subtilní vnímavost, budeme konečně schopní zaměřit svou velmi subtilní mysl na prázdnotu a použít tak mysl jasného světla jako prostředku k dosažení Buddhova skutečného těla.

Naše mysl nemůže být subtilnější než je mysl jasného světla. Během prvních čtyř jevů (jevu podobnému přeludu, kouři, jiskřícím světluškám a plameni svíčky) se rozptýlí hrubé proudy a během dalších tří jevů (bílého, červeného-vzrůstání a černého téměř-dosažení jevu) se rozptýlí subtilní proudy. Poté, co se objevilo jasné světlo, se velmi subtilní mysl a na ní napojený proud projeví a začnou být aktivní. Ty se nemohou rozplynout, neboť jsou nezničitelné. Po smrti jednoduše přejdou do dalšího života.

Ze tří subtilních proudů spojených se třemi subtilními myslemi, je nejméně subtilní proud spojený s myslí bílého-jevu. Tato mysl se nazývá „bílý jev“, protože to jediné co vnímá, je jev bílého, prázdného prostoru. Říká se jí též „prázdná“, protože mysl bílého-jevu vnímá tento bílý prostor jako prázdný. V této fázi má bílý jev i jev prázdna stejnou intenzitu.

Až se proud spojený s myslí bílého-jevu rozptýlí, vznikne druhá ze tří subtilních myslí, mysl červeného-vzrůstání. Proud spojený s touto myslí je subtilnější nežli proud spojený s myslí bílého-jevu. Tato mysl se nazývá „červené-vzrůstání“, protože jev červeného prostoru vzrůstá. Říká se jí též „velmi prázdná“, protože jev prázdna je silnější než při předchozí mysli. V této fázi je jev prázdna silnější než je jev červeného světla.

Po rozptýlení proudu spojeného s myslí červeného-vzrůstání, vznikne třetí subtilní mysl černého téměř-dosažení. Tato mysl se nazývá „téměř-dosažení“, protože prožití jasného světla je na dosah ruky. Říká se jí též „velké prázdno“, protože jev prázdna je mnohem silnější než při předchozí mysli.

Po rozptýlení třetího subtilního proudu spojeného s myslí černého téměř-dosažení, vznikne mysl jasného světla. Tato mysl se nazývá „jasné světlo“, protože její podstata je velmi průzračná a jasná, a nazývá se tak proto, že vnímá jev, který je jako světlo podzimního úsvitu. Říká se jí též „naprosto-prázdná“, protože je oproštěna od všech hrubých i subtilních proudů a vnímá pouze jev prázdnoty. Předmět mysli jasného světla je velmi podobný předmětu, který vnímá vyšší bódhisattva během meditativní rovnováhy zaměřené na prázdnotu. Všechny čtyři mysli, mysl bílého-jevu, mysl červeného-vzrůstu, mysl černého téměř-dosažení a mysl jasného světla, jsou společně označovány jako „čtyři prázdna“.

Jestliže je meditující konečného stupně velmi zkušený, bude mít velice živý zážitek jasného světla a bude schopen podržet si tento zážitek po dlouhou dobu. Intenzita zážitku jasného světla je závislá na intenzitě sedmi předchozích jevů a tato intenzita je opět závislá na síle rozptýlení vnitřních proudů do centrálního kanálu. Pokud se proudy rozptýlí velmi silně, meditující bude všechny jevy prožívat velmi živě a bude schopen každý z nich prodloužit. Čím déle jsme schopni každý z těchto jevů udržet, tím déle můžeme prožívat zkušenost samotného jasného světla.

Osoba, která zemřela násilnou smrtí prochází těmito jevy velmi rychle, ale při pomalém nebo přirozeném procesu smrti, bude on či ona všechny jevy, od přeludu podobného jevu až po jev jasného světla, prožívat pozvolněji a déle. V případě, že jsme dosáhli uskutečnění nejvyššího příkladného světla během hlubokého soustředění, prožijeme tyto jevy přesně tak, jako kdybychom opravdu umírali. Kromě toho, pokud jsme výše uvedené meditace dobře praktikovali, budeme schopni meditovat o prázdnotě během všech čtyř prázdných. Výjimka je doba mysli černého téměř-dosažení, kdy se nacházíme ve stavu mrákot či mdlob.

Abychom mohli, stejně jako při procesu umírání, vnímat čtyři prázdna jasně, musíme být schopni stáhnout vnitřní proudy do nezničitelné kapky ve středu srdeční čakry a tam je rozptýlit. Pokud se tyto proudy rozptýlí v jiné čakře centrálního kanálu, jako například v čakře pupku, budeme prožívat podobné, ale nepravé jevy – nebudou to opravdové jevy, které nastanou při rozptýlení vnitřních proudů přímo v nezničitelné kapce, tak jak je tomu v době smrti.

Přestože zkušený meditující může ve stavu jasného světla setrvat po dlouhou dobu, on nebo ona musí nakonec pokročit dál. Když vystoupíme z meditace jasného světla, první co vnímáme, ale v obráceném pořadí, je mysl černého téměř-dosažení. Poté vnímáme mysl červeného-vzrůstání, mysl bílého-jevu, osmdesát hrubých konceptuálních myslí, mysl podobnou plameni svíčky a tak dále. Tyto mysli se nám však jeví v opačném pořadí, než se původně rozptýlily.

To znamená, že mysl jasného světla je základem všech ostatních myslí. Když se hrubé a subtilní mysli spolu se svými spojenými proudy v nezničitelné kapce v srdci rozptýlí, zůstane s námi pouze jasné světlo, ze kterého se v opačném pořadí vyvinou všechny ostatní, postupně hrubší mysli.

Tyto sekvence posloupného a opačného pořadí prožívají obyčejné bytosti během spánku a v první fázi probouzení, v procesu smrti a v počáteční fázi znovuzrození. Kvalifikovaní meditující konečného stupně je prožívají během meditace. Osvícené bytosti dosáhly trvalého rozptýlení výše uvedených sedmi vnitřních proudů a díky tomu, prožívají pouze velmi subtilní mysl jasného světla. Dokonce soucit a bódhičitta jsou součástí jejich mysli jasného světla.

Stupeň dovršení Mahamudry

„Mahamudra“ je sanskrtské slovo. „Maha“ znamená „velká“ a vztahuje se na velkou blaženost a „mudra“ zde znamená „neklamná“ a vztahuje se na prázdnotu. Mahamudra je sjednocení velké blaženosti a prázdnoty. Mahamudra Tantra je definována jako plně kvalifikovaná mysl jasného světla, která prožívá velkou blaženost a uvědomuje si prázdnotu přímo. Vzhledem k tomu, že prázdnota je podrobně vysvětlena v Buddhových učeních Sútry a je součástí Mahamudry, některé texty jí nazývají Sútra Mahamudra, avšak skutečná Mahamudra je nezbytně uskutečněním Nejvyšší jógy Tantry.

Pokyny Mahamudry Tantry, které byly předány Buddhou moudrosti Dže Congkhapou Losangem Dragpou jsou mnohem dokonalejší nežli ty, které učili jiní učenci. Jak učenec Gungtang v "Modlitbě pro rozkvět Dže Congkhapovy doktríny říká:

Prázdnota je vysvětlena v Buddhově učení Sútry,a velká blaženost je vysvětlena v Buddhově učení Tantry –spojení těchto dvou učení je podstatou všech osmdesáti čtyř tisíců Buddhových učení. Nechť nauka dobyvatele Losanga Dragpy na věky rozkvétá.

Podstata Mahamudry je plně kvalifikované jasné světlo. Jak již bylo výše uvedeno, rozeznáváme mnoho různých úrovní jasného světla, které závisí na stupni rozplynutí vnitřních proudů do centrálního kanálu. Uskutečnění velké blaženosti vyvinuté v závislosti na vniknutí vnitřních proudů, jejich setrvání a rozplynutí v centrálním kanálu, před dosažením plně kvalifikovaného jasného světla, je první z pěti fází konečného stupně. Toto uskutečnění se nazývá „izolované tělo a řeč konečného stupně“ což znamená, že v této fázi je praktikující osvobozen, neboli izolován, od hrubých koncepcí těla a řeči.

Mysl plně kvalifikovaného jasného světla, která prožívá velkou blaženost, a která si uvědomuje prázdnotu prostřednictvím všeobecné představy, se nazývá „nejvyšší příkladné jasné světlo“. Tomuto uskutečnění se říká „nejvyšší“, protože je to plně kvalifikované jasné světlo. Říká se mu též „příkladné“, protože s příkladnou pomocí tohoto uskutečněnípraktikující pochopí, že mohou dosáhnout mysli plně kvalifikovaného jasného světla, která prožívá velkou blaženost a zároveň uskutečňuje prázdnotu přímo. Toto uskutečnění se nazývá „významné jasné světlo“. Uskutečnění nejvyššího příkladného jasného světla, je druhou z pěti fází konečného stupně. Nazývá se také „izolovaná mysl“, protože v této fázi je praktikující osvobozen, neboli izolován, od hrubých obyčejných jevů a koncepcí mysli.

Jakmile praktikující nejvyššího příkladného jasného světla ze svého soustředění povstanou, jejich nezničitelný proud – trvale setrvávající tělo – se přemění na iluzorní tělo. Iluzorní tělo je božské tělo, jehož podstatou je světlo moudrosti v podobě božského těla, osvíceného božstva, jako je například Héruka. Barva tohoto iluzorního těla je bílá. Uskutečnění iluzorního těla je třetí z pěti fází konečného stupně. Nazývá se „iluzorní tělo třetího stupně“.

Praktikující, kteří dosáhli iluzorní tělo třetího stupně, opakovaně meditují o prázdnotě s myslí jasného světla blaženosti tak dlouho, až uskuteční přímo prázdnotu všech jevů. Jakmile prázdnotu uskuteční, dosáhnou „významné jasné světlo“, což je plně kvalifikovaná mysl jasného světla, která prožívá velkou blaženost a uvědomuje si prázdnotu všech jevů přímo. Uskutečnění významného jasného světla je čtvrtou z pěti fází konečného stupně. Nazývá se též „významné jasné světlo čtvrtého stupně“. „Významné jasné světlo“ a „Mahamudra Tantra“ jsou synonyma.

Praktikující, kteří povstanou z koncentrace významného jasného světla, dosáhnou čisté iluzorní tělo a úplně odstraní obyčejné koncepce a všechny ostatní iluze. Při opětném projevu významného jasného světla, tito praktikující dosáhnou sjednocení významného jasného světla a čistého iluzorního těla. Uskutečnění tohoto sjednocení je pátou z pěti fází konečného stupně. Nazývá se „spojení pátého stupně“. Tímto pátým stupněm dosáhnou praktikující skutečného osvícení – Sjednocení nepotřebující více učení, neboli buddhovství.

Jak již bylo výše uvedeno, Mahamudra je sjednocení velké blaženosti a prázdnoty. To znamená, že Mahamudra Tantra je jediná mysl, která je zároveň jak blažeností, tak i moudrostí. Tato mysl prožívá blaženost a uskutečnou prázdnotu přímo. Mahamudra Tantra je nashromážděním zásluh, což je hlavní příčinou dosažení Buddhova těla tvaru a nashromážděním moudrosti, což je hlavní příčinou dosažení Buddhova skutečného těla, neboli Dharmakáji. Cvičením meditace Mahamudry Tantry přeměňujeme naše neustále setrvávající tělo a mysl v Buddhovo tělo tvaru a v Buddhovo skutečné tělo. Proto dává Mahamudra Tantra našemu životu nepředstavitelný smysl.

NEJVYŠŠÍ BLAŽENOST

Blaženost, kterou Buddha vysvětlil v konečném stupni Tantry, je v porovnání s ostatními druhy blaženosti výjimečná, a proto se nazývá „nejvyšší blaženost“.

Zjednodušeně se dá říci, že existuje mnoho různých druhů blaženosti. Obyčejní lidé například, někdy při sexuálních aktivitách prožívají určitý druh blaženosti. Zkušení meditující prožívají během hluboké meditace blaženost speciální pružnosti, získanou prostřednictvím čisté koncentrace, a zejména docílením nenarušeného setrvání a dosažením koncentrace absorpce přerušení. Mimoto, když se praktikující Dharmy trénují ve vyšší morální disciplíně, vyšší koncentraci a vyšší moudrosti, a když dosáhnou trvalého vnitřního klidu tím, že upustí od sebe-ulpívání, prožívají hlubokou blaženost vnitřního klidu dnem i nocí, život za životem. Tyto druhy blaženosti jsou uvedeny v Buddhových učení Súter. Blaženost konečného stupně se však od nich významně odlišuje a nesmírně je převyšuje. Blaženost konečného stupně – nejvyšší blaženost – je blaženost, která má dvě speciální vlastnosti: 1) její podstata je blaženost, která vzniká rozplynutím kapek v centrálním kanálu 2) její funkce je zabránit subtilnímu mylnému jevu. Žádný jiný druh blaženosti tyto vlastnosti nemá.

Blaženost, která obě tyto vlastnosti má, prožívají pouze ti, kteří praktikují Nejvyšší jógu Tantru a Buddhové. Mnoho vysokých bódhisattvů, přestože dosáhli velkých uskutečnění a dlí v čistých zemích, nemohou tuto blaženost prožívat. Nevlastní totiž tyto dvě fyzicképodmínky, které jsou potřebné k vytvoření blaženosti. Jaké to jsou podmínky? Jsou to tři elementy – maso, kůže a krve pocházejících od matky, a tři elementy – kosti, morek a spermata, pocházejících od otce. Tyto elementy jsou naprosto nezbytné k dosažení blaženosti, která je rychlou cestou k buddhovství. A protože lidem jsou tyto podmínky vlastní, proto Buddha vysvětlil tantrická učení v první řadě nám. Z tohoto pohledu máme daleko větší štěstí než mnoho vysokých bódhisattvů, kteří sídlí v čistých zemích a prožívají velké radosti. Říká se, že se tito bódhisattvové modlí za zrození v lidském světě, aby mohli potkat kvalifikovaného važra-mistra a měli možnost praktikovat rychlou cestu k osvícení. V Písni královny jara, Dže Congkhapa říká, že bez prožití této blaženosti, není možné v tomto životě dosáhnout osvobození. Je tedy samozřejmé, že bez této blaženosti není možné dosáhnout v tomto životě plného osvícení.

Až prostřednictvím meditace konečného stupně tuto blaženost rozvineme a udržíme, budeme schopni naše ulpívání přeměnit ve speciální metodu k dokončení rychlé cesty k osvícení. Než tuto blaženost dosáhneme, je ulpívání příčinou znovuzrození v samsáře. Jakmile však blaženost konečného stupně dosáhneme, ulpívání nás ze samsáry vysvobodí. Navíc, dosažením této blaženosti, budeme schopni velmi rychle zastavit vlastní samsárické znovuzrození. Samsáru vytváří naše mysl sebe-ulpívání. Podle učení Nejvyšší jógy Tantry je sebe-ulpívání závislé na svém přidruženém vnitřním proudu, plynoucím v pravém a levém kanálu. Bez těchto proudů se u lidských bytostí sebe-ulpívání nemůže vyvinout. Až dosáhneme blaženost konečného stupně, budeme schopni proudy pravého a levého kanálu postupně oslabit až úplně zmizí. Po jejich zmizení zanikne sebe-ulpívání a my budeme ze samsáry osvobozeni.

Zde vidíme, že pouhou praxí Sútry není dosažení osvobození možné, natož plné osvícení. Učení Nejvyšší jógy Tantry je Buddhův konečný cíl a učení Sútry je nutný základ. Učení Sútry mnohokrát vysvětluje způsob dosažení osvobození neboli nirvány, avšak i po důkladném zkoumání zjistíme, že je velmi obtížné učením Sútry pochopit, jak může být nirvána dosažena. „Nirvána“ znamená „stav mimo utrpení“, neboli trvalé přerušení sebe-ulpívání a jeho přidruženého proudu. Podstatou tohoto stavu je prázdnota. Pokud bychom učení Nejvyšší jógy Tantry nikdy neslyšeli a někdo by se nás zeptal, jak přesně je možné takové nirvány dosáhnout, nemohli bychom správně odpovědět. Jak Dže Congkhapa řekl, konečnou odpověď je možné najít pouze v učení Nejvyšší jógy Tantry.

Blaženost, která vzniká rozplynutím kapek v jiných kanálech než je centrální kanál, nemá žádnou zvláštní hodnotu. Například, během pohlavního styku obyčejných bytostí začne stoupat klesajíce-vyprazdňující proud, který tak podporuje vzrůst obyčejného vnitřního žáru neboli tumma v pravém a hlavně však v levém kanálu. Důsledkem tohoto žáru se ženiny červené kapky a mužovy bílé kapky rozplynou a protékají levým kanálem. Průtok těchto kapek způsobí, že prožívají pocit jakési blaženosti, ale jen velmi krátce, neboť kapky se rychle uvolní. Tento krátký zážitek blaženosti jim nepřinese žádné užitečné výsledky, s výjimkou možného otěhotnění!

Naproti tomu, pokud se zkušený praktikující cvičí ve výše uvedené meditaci konečného stupně Tantry, on či ona přiměje své vnitřní proudy aby vnikly, setrvaly a rozplynuly se v centrálním kanálu. Tím jejich klesajíce-vyprazdňující proud, který je umístěn těsně pod pupkem, začne stoupat. Běžná funkce tohoto proudu je kapky uvolnit, ale protože nyní stoupá centrálním kanálem, vnitřní žár umístěný v pupku uvnitř centrálního kanálu narůstá a způsobí, že se kapky uvnitř centrálního kanálu rozplývají a pohybují.

Praktikujícímu mužského božstva se bílé kapky začnou pohybovat od temena hlavy dolů. Jakmile dosáhnou hrdla, praktikující prožívá velmi zvláštní blaženost, která má dvě vlastnosti neboli kvality. Tak, jak kapka plyne dolů k srdci, blaženost zesílí a zkvalitní, a jak pokračuje dolů k pupku, je ještě silnější a kvalitnější. Nakonec, jak plyne dolů ke špičce sexuálního orgánu, praktikující prožívá spontánní velkou blaženost, velkou blaženost konečného stupně. Vzhledem k tomu, že se klesajíce-vyprazdňující proud obrátí, kapka se v tomto okamžiku neuvolní, ale opět stoupá centrálním kanálem, praktikující zažije ještě větší blaženost. Takovémuto praktikujícímu se kapky nikdy neuvolní, ale plynou po velmi dlouhou dobu centrálním kanálem nahoru a dolů, což vede k nepřetržité blaženosti. Tento praktikující je kdykoliv schopný vyvolat blaženost tím, že silnou koncentrací pronikne do centrálního kanálu.

Čím je tato blaženost silnější, tím je mysl subtilnější. Mysl postupně zklidní, všechna koncepční rozptýlení zmizí a my budeme prožívat velmi speciální mentální pružnost. Tato mysl je nekonečně dokonalejší než je nenarušené setrvání vysvětlené v učení Sútry. Kromě toho, čím víc je mysl subtilnější, tím víc se mylné subtilní jevy oslabí, až se nakonec naše mysl promění ve velmi subtilní mysl jasného světla blaženosti. Toto je velmi hluboké uskutečnění. Když se jasné světlo blaženosti soustředí na prázdnotu, velmi snadno se s ní smísí, protože subtilní mylné jevy jsou značně oslabeny. Nakonec si uvědomí prázdnotu přímo, a i když jsme dříve pociťovali blaženost a prázdnotu jako dvě rozdílné věci, nyní je vnímáme jako jednu podstatu. Tato mysl je spojení velké blaženosti a prázdnoty, neboli významné jasné světlo.

Počáteční uskutečnění spojení velké blaženosti a prázdnoty je cesta vidění Nejvyšší jógy Tantry. Přestože je to pouze cesta vidění, má moc odstranit, jak intelektuálně vytvořené klamy, tak i vrozené klamy. Když praktikující z koncentrace spojení blaženosti a prázdnoty povstane, on nebo ona bude oproštěn od všech klamů a dosáhne osvobození. Současně dosáhne čistého iluzorního těla. Od tohoto okamžiku je tělo praktikujícího „važra-tělo“, což znamená nesmrtelné tělo. A proto on nebo ona, již nikdy nebudou prožívat stárnutí, nemoci nebo poskvrněné znovuzrození.

Jak již bylo dříve uvedeno, v době kdy byl praktikující obyčejnou osobou, on nebo ona, používali tělo převzaté od jiných – svých rodičů. Běžně říkáme „Moje tělo, moje tělo,“ jakoby naše současné hrubé tělo bylo naším opravdovým tělem. Naším skutečným tělem však není, protože původně bylo částí těla našich rodičů. Jakmile však praktikující Tantry dosáhne važra-tělo, projeví své vlastní, nepřetržitě setrvávající tělo. V okamžiku, kdy toto važra-tělo vnímá, pomyslí si „"já“ a „"moje“. Takový praktikující se nyní stal nesmrtelnou osobou.

Velmi subtilní tělo, velmi subtilní řeč a velmi subtilní mysl vlastníme od doby bez počátku. Jedná se o trvale setrvávající tělo, trvale setrvávající řeč a trvale setrvávající mysl. Všechny tři jsou naší buddhovskou podstatou. Buddhovská podstata vysvětlená v Sútře není skutečná buddhovská podstata, protože je to hrubý předmět, který přestane existovat. Skutečná buddhovská podstata je vysvětlena pouze v Nejvyšší józe Tantře. Velmi subtilní tělo, řeč a mysl se u obyčejných bytostí běžně manifestují pouze během hlubokého spánku a umírání. Ačkoliv se za normálních okolností neprojevují, je naše velmi subtilní tělo semínkem Buddhova těla, velmi subtilní řeč semínkem Buddhovy řeči a velmi subtilní mysl semínkem Buddhovy mysli.

Jak již bylo řečeno, velmi subtilní tělo je velmi subtilní proud, ke kterému je přidružená velmi subtilní mysl. Toto velmi subtilní tělo a velmi subtilní mysl jsou neustále pospolu. Vzhledem k tomu, že mají stejnou podstatu a nikdy nejsou odděleny, nazývají se „nezničitelný proud“ a „nezničitelná mysl“. Spojení nezničitelného proudu a mysli je umístěno uvnitř nezničitelné kapky v centrálním kanálu na úrovni srdce.

Naše velmi subtilní mysl se projevuje pouze tehdy, když se všechny vnitřní proudy v centrálním kanálu rozplynou. Jakmile se to stane, procházíme různými úrovněmi rozplynutí a postupně vnímáme osm dříve již popsaných znamení. S posledním stupněm rozplynutí, se nakonec projeví velmi subtilní mysl jasného světla. Současně se projeví i velmi subtilní tělo.

Během umírání se vnitřní proudy v centrálním kanálu přirozeně a úplně rozplynou, velmi subtilní mysl a velmi subtilní tělo se zcela přirozeně projeví, my je však nejsme schopni rozeznat. Nicméně, jak již bylo dříve vysvětleno, praxí meditace konečného stupně můžeme přimět velmi subtilní mysl a tělo, aby se během meditace projevily. Dokud nedosáhneme realizaci iluzorního těla, naše velmi subtilní tělo nebude mít konkrétní tvar nebo barvu. Jakmile však dosáhneme sjednocení blaženosti a prázdnoty, naše velmi subtilní mysl se přemění na významné jasné světlo. Když z této meditace povstaneme, naše velmi subtilní tělo se přemění na važra-tělo, neboli čisté iluzorní tělo, které má určitý tvar, barvu a tak podobně.

Tak například, jestliže jsme praktikující Héruky, kdykoliv se na Héruku s modrým tělem, čtyřmi tvářemi, dvanácti pažemi a tak dále přetvoříme, vytváříme základ pro iluzorní tělo. Později, když se naše velmi subtilní tělo promění v iluzorní tělo, bude se podobat skutečnému Hérukovi. Původně to bylo pouze domnělé tělo, teď však bude skutečné. Toto je velmi pádný důvod k tomu, abychom stupeň přetvoření upřímně praktikovali.

Jakmile získáme čisté iluzorní tělo, nebudeme již více považovat své hrubé tělo za skutečné. Základ připisování vlastního já se zcela změní a my budeme nyní své já připisovat pouze ve spojení se subtilním tělem. Jakmile tohoto cíle dosáhneme, staneme se nesmrtelnými, protože naše tělo a mysl se nikdy neoddělí. Smrt je trvalé oddělení těla a mysli, ale tělo a mysl těch, kteří iluzorní tělo dosáhli se nikdy neoddělí, neboť jsou nezničitelné. Nakonec se iluzorní tělo přemění v Buddhovo tělo tvaru a spojení mysli blaženosti a prázdnoty se přemění v Buddhovo skutečné tělo. V tom okamžiku prožijeme spojení Buddhova těla tvaru s Buddhovým tělem pravdy, což je Spojení nepotřebující více učení.

V "Průvodci bódhisattvovým způsobem života, v části pojednávající o výhodách bódhičitty, Šantidéva říká:

Tak, jako se vzácný elixír promění ve zlato,

může bódhičitta přetvořit toto nečisté tělo, které máme,

v neocenitelný klenot Buddhova těla tvaru.

Proto se pevně drž bódhičitty.

„Elixír“ v tomto kontextu odkazuje na speciální látku, používanou velkými mistry, jako byl například Nagaržůna, která má schopnost proměnit železo ve zlato. Tento verš pojednává o bódhičittě, speciální metodě, která stejně jako nejvzácnější elixír, má moc přeměnit naše nečisté tělo v Buddhovo tělo tvaru. Jak je to možné? Podle učení Sútry praktikující nemůže během jednoho života dosáhnout osvícení. Musí se po mnoho životů cvičit, až se nakonec on nebo ona, narodí v čistém těle v čisté zemi Akaniště. Pouze s tímto čistým tělem může on nebo ona dosáhnout buddhovství. Ani v Sútře, ani v Tantře není uvedena metoda na přeměnu současného nečistého těla na tělo Buddhy. Toto nečisté tělo nakonec zemře a bude zapomenuto. I svatý Buddha Šákjamuni po své smrti opustil své hrubé tělo, které pocházelo od jeho rodičů. V učení Sútry nenajdeme žádnou správnou odpověď na otázku, jak přemění bódhičitta toto nečisté tělo v tělo Buddhy. Podle učení Sútry je totiž hrubé tělo skutečným tělem, a nikde v tomto učení nenajdeme zmínku o trvale setrvávajícím těle, o važra-těle, nebo nesmrtelném těle.

Z hlediska Tantry je však možné na tuto otázku následovně odpovědět. Tělo, o kterém se Šantidéva zmiňuje, není hrubé tělo, ale je to naše vlastní, trvale setrvávající tělo, neboli velmi subtilní proud, ke kterému je přidružena velmi subtilní mysl. V současné době je naše tělo nečisté, protože je zatemněno klamy a jinými překážkami, tak jako je modrá obloha pokrytá oblaky. Tyto skvrny jsou jen dočasná znečištění našeho velmi subtilního těla, nejsou jeho podstatou. Metoda přeměny tohoto nečistého těla na Buddhovo tělo tvaru, není konvenční bódhičitta, ale konečná bódhičitta Nejvyšší jógy Tantry, neboli spojení blaženosti a prázdnoty. Tato konečná bódhičitta může přímo přeměnit naše nečisté stále setrvávající tělo nejprve na čisté iluzorní tělo, a nakonec na Buddhovo tělo tvaru. Jelikož byl Šantidéva upřímným tantrickým praktikujícím, můžeme si být jisti významu, který zamýšlel.

Jak již bylo dříve uvedeno, abychom mohli blaženost, která má dvě speciální vlastnosti vytvořit, musíme shromáždit a rozplynout vnitřní proudy v centrálním kanálu. Existují dva způsoby provedení: proniknutí do vlastního těla anebo proniknutí do jiného těla.

Začneme pronikáním do vlastního těla. Výraz „vlastní tělo“ se v tomto kontextu vztahuje na kanály, kapky a vnitřní proudy, a „proniknutí“ se vztahuje ke koncentraci na centrální kanál, kapky a proudy, tak jak to již bylo dříve vysvětleno. Meditace o centrálním kanálu se nazývá „jóga centrálního kanálu“, meditace o kapkách „jóga kapky“ a meditace o proudech „jóga proudu“.

Proniknutí do jiného těla znamená spolehnutí na mudru činu, neboli partnera, při pohlavním styku. Nicméně, pokud ještě nemáme hluboké zkušenosti a znalost o jógách centrálního kanálu, kapce a proudu, pouhým proniknutí do jiného těla se vnitřní proudy v našem centrálním kanálu nenashromáždí. To znamená, že nejdříve musíme získat zkušenosti o rozplývání některých z našich vnitřních proudů do srdeční čakry v centrálním kanálu. Prostřednictvím této praxe, budeme schopni jasně vnímat osm znamení, od rozplynutí přeludu podobnému-jevu až po jasné světlo. Pouze tehdy, když máme tuto zkušenost, je ten pravý čas, kdy se můžeme na mudru činu spolehnout. Toto pořadí praxe je velmi důležité.

Existuje pouze deset bran, kterými proudy do centrálního kanálu mohou vniknout. Ty jsou umístěny podél centrálního kanálu v těchto místech: 1) horní konec centrálního kanálu: místo mezi obočím, 2) spodní konec centrálního kanálu: špička pohlavního orgánu, 3) střed korunní čakry: nachází se na temeni hlavy, 4) střed hrdelní čakry: nachází se v blízkosti zadní části krku, 5) střed srdeční čakry: umístěna mezi prsy, 6) střed čakry pupku, 7) střed tajné čakry: umístěné čtyři prsty pod pupkem, 8) střed čakry klenotu: nachází se uprostřed pohlavního orgánu, v blízkosti špičky, 9) čakra vnitřního proudu: střed čakry čela, a 10) čakra ohně: střed kanálové čakry umístěné uprostřed čakry hrdla a srdce. Stejně jako můžeme vstoupit do domu jakýmikoli vnějšími dveřmi, tak mohou vnitřní proudy vstoupit do centrálního kanálu kteroukoli z deseti bran.

Centrální kanál je ve skutečnosti jeden kanál, rozdělený na různé části: centrální kanál temenní čakry, centrální kanál hrdelní čakry, centrální kanál srdeční čakry, centrální kanál čakry pupku, a tak dále. Praktikující, který se snaží o vniknutí jeho nebo jejích vnitřních proudů do centrálního kanálu, si musí jedno z těchto různých míst vybrat a pak se na něj soustředit.

V knize" Jasné světlo blaženosti jsem vysvětlil, jak přivést z existujících deseti bran, vnitřní proudy do centrálního kanálu šestou branou, čakrou pupku. Představíme si vnitřní teplo, známé jako tummo, uvnitř svého centrálního kanálu na úrovni pupku v aspektu krátkého-AH a meditujeme o něm. Tato běžná praxe, známá jako „tummo meditace“, je v souladu s tradicí Naropových Šesti jóg. Tato praxe byla původně vysvětlena Buddhou Važradharou v "Základní Tantře Hevažry. Od té doby byla používána mnoha praktikujícími, jako například Milarepou a jeho učedníky, nebo později praktikujícími tradice Dže Congkhapy. Avšak instrukce „Ganden ústní linie“ poskytují neobvyklou praxi Mahamudry Tantry. Je to velmi speciální praxe Mahamudry, kterou Dže Congkhapa obdržel přímo od Manžušrího a ten ji zase získal přímo od Buddhy. Linie těchto instrukcí, Ganden ústní linie je tajná linie, která byla později předána Togdenovi Žampelovi Gjatsovi, Basovi Čokyovi Gjaltsenovi, Mahasiddovi Dharmavažrovi a tak dále. Úplný seznam linie Guruů těchto speciálních instrukcí, je uveden v knize" Jasné světlo blaženosti. Tito Duchovní mistři jsou guruové tajné linie.

Při praxi této Mahamudry Tantry si z řady deseti bran zvolíme střed srdeční čakry, abychom přivedli vnitřní proudy do centrálního kanálu. Tato praxe, podle Dže Congkhapovy tradice, je naznačená v následujícími verši sadhany "Obětiny pro Duchovního průvodce, a je vzácnou přípravnou praxí Mahamudry Tantry:

Usiluji o Vaše požehnání, ó Ochránce, kéž umístíte svá chodidla

do středu osmiplátkového lotosu na mém srdci,

abych mohl v tomto životě projevit

cesty iluzorního těla, jasného světla a spojení.

Tato slova ve skutečnosti odhalují, že pronikání do centrálního kanálu srdeční čakry, nezničitelné kapky a nezničitelného proudu, tedy tři jógy, které byly dříve vysvětleny, jsou meditací o isolovaném těle. Ty vedou k meditaci o isolované řeči a isolované mysli, což následovně vede k meditaci o iluzorním těle, významném jasném světle a spojení.

Soustředit se na proniknutí do nezničitelné kapky v srdci, je velmi mocnou metodou k dosažení uskutečnění konečného stupně, a proto ji Buddha Vajžradhara v" Ambhidaně Tantře chválí slovy:

Ti, kteří jednobodově

a bez záměny meditují o kapce,

která vždy setrvává v srdci,

zcela jistě dosáhnou uskutečnění.

Praxe Hérukovy mandaly těla

LINIE TĚCHTO INSTRUKCÍ

Jak je výše uvedeno, Héruka, známý též jako Čakrasambara, je osvícené Božstvo Nejvyšší jógy Tantry a je zosobněním soucitu všech Buddhů.

Aby mohli všichni Buddhové vést živé bytosti k nejvyššímu štěstí osvícení, projevují svůj soucit ve formě Héruky, který má modré tělo, čtyři tváře, dvanáct paží a objímá svou choť Važravarahy. Každá část Hérukova těla je podstatou světla moudrosti. Jak je vysvětleno v komentáři praxe Hérukovy mandaly těla zvaném Esence Važrajány, má každý aspekt Hérukova těla velký význam, přesto bychom zpočátku měli být spokojeni s pouhým jménem Héruka. Není třeba podrobněji hledat Hérukovo tělo, neboť stejně jako duha, při bližším hledání mizí. Jméno Héruka je složeno ze tří částí: „Hé“ „ru“ a „ka“. „Hé“ se vztahuje na prázdnotu všech jevů, „ru“ se vztahuje na velkou blaženost a „ka“ se vztahuje na spojení velké blaženosti a prázdnoty. To znamená,když se na Héruku s pevnou vírou spolehneme,;dosáhneme spojení velké blaženosti a prázdnoty, což je skutečná rychlá cesta k osvícení.

Héruka, který je připisován Buddhovu tělu radosti, je „radostné tělo Héruky“. Héruka, který je připisován;Buddhovuvyzařujícímu tělu je „vyzařující tělo Héruky“. Tato dvě těla se dohromady nazývají „interpretační Héruka“. Obyčejné bytosti, které mají obzvlášť čistou mysl, mohou vyzařující tělo Héruky vidět. Pokud prostřednictvím cvičení spontánně věříme, že náš Duchovní průvodce je zosobněním Héruky, uvidíme Hérukovo vyzařující tělo. Héruka, který je připisován Hérukovu skutečnému tělu, neboli Dharmakáje, se nazývá „definitivní Héruka“ a vždy postrádá podobu, tvar a barvu. Protože základ jeho připisování, Buddhovo tělo pravdy, je extrémně subtilní, definitivního Héruku nemůže žádná jiná bytost, kromě Buddhů spatřit. Nazývá se rovněž „bytost moudrosti Buddha Héruka“. Definitivní Héruka prostupuje celý vesmír, není jediného místa, kde by definitivní Héruka nebyl přítomen.

Buddha vyložil rozsáhlé, střední a stručné základní Tantry Héruky. "Stručná základní Tantra a mnoho jejích komentářů napsaných indickými buddhistickými tantrickými učenci, včetně velkých jogínů Ghantapy a Naropy, byly přeloženy ze sanskrtu do tibetštiny. Mnoho tibetských tantrických učenců, jako byl velký překladatel Marpa, zakladatel tradice Kagju, nebo Dže Congkhapa, zakladatel tradice Gelug, později napsalo komentáře k praxi Hérukovy Tantry. V současné době to byl velký lama Dže Phabongkhapa, kdo napsal speciální komentáře k praxi Hérukovy mandaly těla a Važrajogíni. Napsal také mnoho nesmírně hlubokých rituálních modliteb, neboli sádhan a rozsáhlé o nich učil. Díky velké laskavosti Dže Phabongkhapy a jeho nejbližšího žáka, Važradary Trižanga Rinpočeho, rozkvétá jak na východě, tak na západě i v této době extrémního duchovního úpadku, hlubokomyslná praxe Hérukovy a Važrajogíniny mandaly těla.

Dže Phabongkhapa míval přímé vize Héruky. Jednou mu Héruka řekl: „Praktikující, kteří budou následovat tvoje pokyny Hérukovy a Važrajogíni praxe, budou mít po sedm generací nesmírné štěstí a dosáhnou pravého uskutečnění těchto praxí.“ Kdykoliv o tom přemýšlím, uvědomím si, jaké štěstí nás potkalo. Říká se, že jakmile začne všeobecná duchovní úroveň upadat, bude pro praktikující jiných božstev, jako jsou například Guhjasamaža a Jamantaka, velmi obtížné obdržet jejich požehnání. Pro praktikující Héruky a Važrajogíni je to pravý opak. Čím větší úpadek, tím snadněji praktikující obdrží požehnání. Je to tím, že lidé v tomto světě mají s Hérukou a Važrajogíní speciální karmické spojení. Vyzařování Héruky a Važrajogíni a jejich míst, čistých zemí Keažry, prostupuje všechna místa tohoto světa.

První držitel instrukcí Hérukovy mandaly těla je velký jogín Ghantapa, který veškeré instrukce a zasvěcení této praxe obdržel přímo od Héruky. Ghantapa žil v Indii, v hlubokém lese v Odiviše (dnešní Orissa), kde se intenzivně věnoval meditaci Héruky a Važrajogíni. Vzhledem k tomu, že žil na izolovaném místě, jeho strava byla velmi chudá a proto byl vychrtlý. Jednoho dnepři lovu,potkalkrál Odiviši v lese Ghantapu. Když král viděl, jak je Ghantapa hubený a slabý zeptal se, proč žije v lese s tak velmi chudou stravou a nabádal ho, aby se vrátil do města, kde by mu on sám poskytl stravu a přístřeší. Ghantapa odpověděl, že stejně jako velký slon nemůže být z lesa vyveden jemnou nití, ani on nemůže bý zlákán bohatstvím krále a les opustit. Král rozhněvaný Ghantapovým odmítnutím se vrátil do paláce a vyhrožoval pomstou.

Králův hněv byl tak velký, že nechal svolat z města nějaké ženy, a řekl jim o arogantním mnichu žijícím v lese. Nabídl velké bohatství té z nich, která by byla schopna mnicha svést a donutit ho k porušení jeho celibátu. Jedna žena, prodavačka vína se chlubila, že to dokáže a vydala se do lesa vyhledat Ghantapu. Když ho nakonec našla, zeptala se ho, zdali by mohla být jeho služkou. Ghantapa nikoho nepotřeboval, ale uvědomil si, že mezi nimi existuje velmi silný svazek z předešlých životů, a proto jí dovolil aby zůstala. Udělil ji duchovní instrukce a zasvěcení, a pak se spolu upřímně věnovali meditaci. Po dvanácti letech dosáhli oba dva „Sjednocení které nepotřebuje více učení“, plné osvícení.

Jednoho dne se Ghantapa a bývalá prodavačka vína rozhodli podnítit lidi z města k většímu zájmu o Dharmu. Žena se tedy vrátila ke králi a hlásila, že mnicha svedla. V první chvíli král o pravdivosti jejího příběhu pochyboval, ale když mu řekla, že má s Ghantapou dvě děti, syna a dceru, král byl tou novinou velmi potěšen. Řekl jí, aby v určitý den přivedla Ghantapu do města. Poté veřejně Ghantapou pohrdl a nařídil svým poddaným, aby se ve stanovený den shromáždili a mnicha uráželi a ponižovali.

Ve stanovený den Ghantapa spolu se ženou a dětmi opustili les. Syn byl po Ghantapově pravé straně a dcera po levé. Když vešli do města, Ghantapa předstíral, že je opilý. Držel v ruce misku, do které žena lila víno. Všichni shromáždění se mu smáli, pošklebovali se a zahrnovali ho urážkami a nadávkami. „Kdysi dávno,“ posmívali se mu, „tě náš král pozval do města, ale ty jsi ho arogantně odmítl. Nyní jsi přišel opilý spolu s prodavačkou vína. Povedený příklad buddhistického mnicha!“ Jakmile přestali vykřikovat Ghantapa, jako by v rozčilení, mrštil miskou o zem. Miska se zabořila do země, zem se rozpukla a z pukliny vytrysknul pramen vody. Ghantapa se v tom okamžiku proměnil v Héruku a žena ve Važrajogíni. Chlapec se proměnil ve važru, kterou Ghantapa držel v pravé ruce a dívka se proměnila ve zvonek, který držel v levé ruce. Poté se Ghantapa se svou chotí objali a vznesli se k obloze.

Lidé užasli a okamžitě hlubocesvéhopohrdání litovali. Klaněli se Ghantapovi a prosili ho, aby se on i vyzařování Važrajogíni vrátili. Ghantapa a jeho choť odmítli, ale řekli jim, jestliže je jejich lítost upřímná, měli by se vyzpovídat u Mahakaruny, který je ztělesněním Buddhova velkého soucitu. Lítost lidu z Odiviši byla hluboká a síla jejich modliteb tak velká, že se z pramene vynořila socha Mahakaruny. Lidé z Odiviši se začali velmi oddaně věnovat Dharmě a mnozí z nich dosáhli pravého uskutečnění. Sochu Mahakaruny můžeme vidět i dnes.

Važrajogíni viděla, že Ghantapa v lese praxi Héruky a Važrajogíni praktikoval čistě a proto nastal čas, aby mu udělila požehnání. Zjevila se proto jako prodavačka vína. Prostřednictví společného života dosáhl Ghantapa stavu úplného osvícení.

V dnešní moderní době mají lidé problémy uvěřit tomu, že by člověk mohl létat, avšak v dávných dobách, kdy lidé měli mocnou vnitřní sílu pro duchovní dosažení, byly takové věci běžné. V životopise Milarepy, který byl velkým praktikujícím Héruky a Važrajogíni se uvádí, že jednou velkému shromáždění svých žáků vysvětlil, jak získal schopnost létání. Různými metodami, včetně tummo meditace, uvolnil uzly svého centrálního kanálu na úrovni srdce, pupku a pod pupkem. Důsledkem toho vyvinul velmi speciální, celým tělem prostupující, fyzickou pružnost. Tím se stalo jeho tělo extrémně lehké, jako hebké pírko. Zpočátku se mohl jen vznášet, postupně se naučil v prostoru pohybovat a nakonec byl schopný létat jako orel. Jednoho dne letěl Milarepa nad Longdou, malým městečkem poblíž kterého otec a syn orali pole. První spatřil letícího Milarepu syn a řekl: „Otče, podívej se, tam letí člověk!“ Otec se pozorně podíval a když rozpoznal Milarepu, řekl synovi: „To je Milarepa. Je to zlý člověk, černou magií zabil mnoho lidí.“ Syn však i přesto hluboce ocenil, co viděl a řekl: „Nic není více ohromujícího, nežli vidět člověka vznášet se na obloze.“ Milarepa dosáhl stavu osvícení Buddhy Héruky prostřednictvím praxe Hérukovy mandaly těla. Mnoho jeho žáků, včetně Rečungpy, dosáhlo čisté země Keažry, aniž by se vzdali svého lidského těla. Čtením Milarepovi sbírky písní, v tibetštině zvané „gur bum“, této metodě porozumíme. Krátce před tím, než se Milarepa rozhodl zemřít, dal shromáždění svých žáků rady a rozloučil se slovy: „Setkáme se opět v čisté zemi Keažře.“ Skutečnou metodou dosažení čisté země Keažry, je kvalifikovaná meditace sebe-přetvoření na Héruku a Važrajogíni.

Všichni, Milarepa a jeho základní guru Marpa a Dže Congkhapa a jeho nejbližší žák Khedrubže, mají speciální spojení. Říká se, že Marpa je jednou z předešlých reinkarnací Dže Congkhapy a Milarepa, že je jednou z předešlých reinkarnací Khedrubžeho. Když se zamyslíme nad tím, jak změnou svého fyzického aspektu tyto svaté bytosti neustále, z generace na generaci, prospívají lidem tohoto světa, pochopíme jejich velkou laskavost.

Čistá země Keažra je Hérukova čistá zem. Někdy se jí též říká „Akaništa“, což znamená „nejvyšší čistá zem“ a „země Dakínek“, znamená, že je to také čistá zem Važrajogíni. Většinou, když se obyčejný člověk znovuzrodí v jedné z čistých zemí Buddhy, on nebo ona jsou trvale osvobozeni ode všech utrpení. Nikdy se již nenarodí v samsáře, nikdy nebudou mít poskvrněné znovuzrození. Proto je znovuzrození v čisté zemi Buddhy, něco jako dosažení osvobození neboli nirvány. To je též důvod, proč se znovuzrození obyčejného člověka v čisté zemi Buddhy díky praxe přemístění vědomí, neboli povou, nazývá „dosažení osvícení v jediném okamžiku“. Není to však opravdové uskutečnění, neboť tento stav se osvícení pouze podobá.

Mezi ostatními čistými zeměmi Buddhy je čistá zem Keažra ojedinělá. Bytosti, které žijí v jiných čistých zemích, jako je Sukhavati a Tušita, nemají možnost praktikovat konečný stupeň Tantry. Vzhledem k tomu, že jejich těla nemají kanály, kapky a vnitřní oheň (tummo), nemohou o centrálním kanálu, kapce a vnitřním ohni meditovat. Těla živých bytostí, které přebývají v čisté zemi Keažře však kanály, kapky a vnitřní oheň mají. Jejich podstatou je světlo, ale fungují stejně jako kanály, kapky a vnitřní oheň lidských bytostí. Mohou tudíž o centrálním kanálu, nezničitelné kapce, nezničitelném proudu a mysli meditovat. Tímto způsobem mohou dosáhnout uskutečnění významného jasného světla a čistého iluzorního těla, a tak docílit osvícení během jediného života. Je to velmi speciální štěstí, které mají živé bytosti přebývající v čisté zemi Keažře. To dokazuje speciální sílu instrukcí praxe Héruky a Važrajogíni. Živé bytosti, které přebývají v čisté zemi Keažře a tyto instrukce praktikují, mají zvláštní štěstí.

Rozsáhlá sadhana Hérukovy mandaly těla uvádí třicet devět učitelů, neboli „guruů linie“, počínaje od Ghantapy k Hérukovi Losangu Ješemu, Važradarovi Trižangu Rinpočemu. Všichni tito duchovní učitelé, i mnoho jejich žáků, dosáhli praktikováním Hérukovy mandaly těla a Važrajogíni uskutečnění Nejvyšší jógy Tantry. Proto bychom se měli praxi Hérukovy mandaly těla a Važrajogíni s důvěrou věnovat.

CO JE HÉRUKOVA MANDALA TĚLA?

„Tělo“ se v této souvislosti vztahuje na naše subtilní tělo, kanály a kapky, a „mandala“ se vztahuje na shromáždění osvícených božstev. Kanálům a kapkám se říká „subtilní tělo“, protože jsou částmi nesnadno rozpoznatelného těla. Hérukova mandala těla je shromáždění imaginárního Héruky (my sami) s chotí Važravarahy, (která je totožná s Važrajogíni). Imaginární Héruka a Važravarahy jsou podstatou našich očištěných nezničitelných bílých a červených kapek a náš imaginární doprovod (hrdinové a hrdinky) jsou podstatou očištěných kanálů a kapek v imaginární čisté zemi Keažře. „Mandala“ se většinou vztahuje buď na „nosnou“ mandalu, což je svět, prostředí a palác osvíceného božstva, i více jiných božstev, anebo na „nesenou“ mandalu, což je shromáždění osvícených božstev.

Cílem meditace o Hérukově mandale těla je získat od Buddhy Héruky a jeho doprovodu mocná požehnání našich kanálů a kapek. Aby meditace o centrálním kanálu, nezničitelné kapce, nezničitelném proudu a mysli byla úspěšná, nutně tato požehnání potřebujeme, neboť ta nás mohou ode všech vnitřních překážek, které jsou v kanálech a kapkách, osvobodit. To nám usnadní rozvoj a pokrok v pěti, již dříve vysvětlených fázích konečného stupně, a tak splníme náš konečný cíl.

Vysvětlení uvedené v této knize, jak vytvořit Hérukovu mandalu těla a jak o ní meditovat, je jednoduché, představuje však naprostou podstatu. Připravil jsem tuto praxi pro ty, kteří nejsou schopni rozsáhlou sádhanu Hérukovy mandaly těla vykonávat. Během této praxe si musíme představit třicet šest kanálů našeho těla. Rozdělují se na čtyřiadvacet kanálů, které jsoučtyřiadvaceti místy našeho těla,na čtyři kanály čakry srdce a osm kanálů osmi bran vědomí smyslů. Dále si představíme bílou a červenou nezničitelnou kapku v srdci ačtyřiadvacet kapek uvnitřčtyřiadvaceti kanálů, které vedou kčtyřiadvaceti místům našeho těla. Nakonec je nutné, abychom v těchto kanálech a kapkách obdrželi mocná požehnání Héruky Otce a Matky a jejich doprovodu, hrdinů a hrdinek.

Čtyřiadvacet míst našeho těla reprezentuječtyřiadvacet Hérukových míst v tomto světě. Těchtočtyřiadvacet míst našeho těla jsou: 1) linie vlasů, 2) temeno hlavy, 3) pravé ucho, 4) zadní část krku, 5) levé ucho, 6) bod mezi obočím, 7) obě oči, 8) obě ramena, 9) obě podpaží, 10) obě prsa, 11) pupek, 12) špička nosu, 13) ústa, 14) hrdlo, 15) srdce, 16) varlata, 17) špička pohlavního orgánu, 18) konečník, 19) obě stehna, 20) obě lýtka, 21) osm prstů na rukách i nohách, 22) nárty, 23) palce u rukou i u nohou, 24) obě kolena.

Když meditujeme o Hérukově mandale těla, meditujeme o sobě jako o Hérukovi s chotí Važravarahy, obklopeni soustřednými koly čtyř jogínek čakry velké blaženosti, osmi hrdiny a osmi hrdinkami čakry srdce, osmi hrdiny a osmi hrdinkami čakry řeči, osmi hrdiny a hrdinkami čakry těla a nakonec osmi hrdinkami čakry závazků. Tímto způsobem meditujeme o shromáždění dvaašedesáti osvícených božstev. Héruka spolu s Važravarahy, což jsme my sami, jsme součástí božstev čakry velké blaženosti a zároveň hlavními božstvy.

Během meditace o shromáždění dvaašedesáti osvícených božstev bychom měli věřit že my, Héruka, jsme podstatou naší očištěné nezničitelné bílé kapky a Važravarahy je podstatou naší očištěné nezničitelné červené kapky. Čtyři jogínky čakry velké blaženosti, jsou podstatou našich čtyř očištěných kanálů hlavních směrů, srdeční čakry. Čtyřiadvacet hrdinek čaker srdce, řeči a těla, jsou podstatou našich očištěných čtyřiadvaceti kanálů večtyřiadvaceti místech našeho těla. Čtyřiadvacethrdinů čaker srdce, řeči a těla, jsou podstatou našich očištěnýchčtyřiadvaceti kapek, které se nacházejí večtyřiadvaceti kanálech;čtyřiadvaceti míst našeho těla. Osm hrdinek čakry závazků jsou podstatou našich osmi očištěných kanálů osmi bran vědomí smyslů.

Jestliže neustále a tímto způsobem se silnou vírou a přesvědčením o shromáždění dvaašedesáti osvícených božstvech každý den meditujeme,zcela určitěobdržíme v našich kanálech a kapkách mocná požehnání těchto božstev. To nás osvobodí od veškerých překážek kanálů a kapek a naše meditace konečného stupně bude účinná. Znamená to, že prostřednictvím těchto meditací dosáhneme v tomto krátkém životě významné jasné světlo, čisté iluzorní tělo a nakonec osvícení.

Mnoho praktikujících konečného stupně má při meditaci o shromažďování a rozplývání vnitřních proudů do centrálního kanálu i ve vyvíjení kvalifikovaného jasného světla a blaženosti potíže. Je to tím, že jejich kanály a kapky nefungují správně a mohou dokonce způsobit fyzickou bolest. Prostřednictvím upřímného cvičení Hérukovy mandaly těla se všech těchto překážek zbavíme.

Mezi dvaašedesáti osvícenými božstvy, která tvoří jejich doprovod, Héruka a Važravarahy jsou hlavními božstvy. Čtyři jogínky čakry blaženosti jsou: Dakíny, Lama, Khandarohi a Rupini a jejich úkolem je udělovat spontánní velkou blaženost. Osm hrdinů a hrdinek čakry srdce jsou: Khandakapala a Partzandi, Mahakankala a Tzendriakija, Kankala a Parbhawatija, Vikatadamšrí a Mahanasa, Suraberi a Biramatija, Amitabha a Karwarija, Važraprabha a Lamkešorija, Važradeha a Drumatzaja a jejich úkolem je udělovat dosažení Buddhovy svaté mysli. Osm hrdinů a hrdinek čakry řeči jsou: Ankuraka a Ajrawatija, Važražatila a Mahabhajrawi, Mahavira a Bajubega, Važrahumkara a Surabhakija, Subhadra a Šamadewi, Važrabhadra a Suwatre,Mahabhajrawa a Hajakarne, Virupakša a Khaganane a jejch úkolem je udělovat dosažení Buddhovy svaté řeči. Osm hrdinů a hrdinek čakry těla jsou: Mahabala a Tzatrabega, Ratnavažra a Khandarohi, Hajagriva a Šaudini, Akašagarbha a Tzatrawarmini, Šrí Héruka a Subira, Pemanartešvara a Mahabala, Vajročana a Tzatrawartini, Važrasattva a Mahabire a jejich úkolem je udělovat dosažení Buddhova svatého těla. Naše současné tělo, řeč a mysl jsou znečištěné jedem klamů a tudíž jsou základem všech utrpení. Proto musíme dosáhnout Buddhova svatého těla, řeči a mysli. Osm hrdinek čakry závazků jsou: Kakase, Ulukase, Šonase, Šukarase, Jamadhathi, Jamaduti, Jamadangtrini a Jamamatani a jejich úkolem a závazkem je zklidnit naše překážky. Božstva pěti čaker se nazývají hrdinové a hrdinky, neboť zvítězili nad nepřáteli obyčejných jevů a koncepcí.

PŘEDBĚŽNÁ CVIČENÍ

Následující vysvětlení cvičení Hérukovy mandaly těla je založeno na ústních instrukcích Ganden linie. Je jednoduché, přesto velmi hluboké. Na jejich základě bychom měli praktikovat Hérukovu mandalu těla ve spojení se sádhanou, neboli rituální modlitbou, zvanou "Jóga Buddhy Héruky (viz "Moderní buddhismus – Svazek 3: Modlitby pro denní praxi). Podle této sádhany rozlišujeme šest fází cvičení: 1) hledání útočiště, 2) zříkání se, 3) cvičení bódhičitty, 4) cvičení guru jógy, 5) cvičení stupně přetvoření Hérukovy mandaly těla, a 6) cvičení konečného stupně.

První čtyři cvičení jsou předběžná cvičení a zbývající dvě jsou vlastním praktikováním Hérukovy mandaly těla. Tak jako normální vůz závisí na svých čtyřech kolech, stejně tak vzácný vůz Hérukovy mandaly těla závisí na čtyřech kolech cvičení útočiště, zříkání se, bódhičitty a guru jógy. Cvičení hledání útočiště je branou, která vede k buddhismu. Zříkání se je branou k nastoupení cesty osvobození. Bódhičitta je branou vedoucí na cestu k osvícení. Guru jóga je branou vedoucí k požehnání mysli všemi Buddhy. Toto jsou hlavní základy pro úspěšnou praxi Hérukovy mandaly těla.

CVIČENÍ V HLEDÁNÍ ÚTOČIŠTĚ

Během tohoto cvičení bychom si měli připomenout a zamyslet s nad tím, co je vysvětleno v Moderním buddhismu – Svazek 1: Sútra:

Chci se ochránit a trvale osvobodit od utrpení jak v tomto, tak i v mnoha následujících životech. To dokážu jedině Buddhovým požehnáním, praxí Dharmy a s pomocí Sanghy – nejvyšších duchovních přátel.

Hluboce se nad tím zamyslíme, pak se pevně odhodláme a slíbíme, že budeme po celý život upřímně hledat útočiště v Buddhovi, Dharmě a Sangze. Měli bychom o tomto rozhodnutí každý den meditovat a svůj slib až do konce života dodržet. Hlavním závazkem našeho slibu, hledání útočiště, je že se budeme vždy snažit abychom dostali Buddhova požehnání, praktikovali Dharmu a získali pomoc Sanghy, našich ryzích duchovních přátel společně s naším Duchovním průvodcem. Tímto způsobem hledáme útočiště u Buddhy, Dharmy a Sanghy. A takto dosáhneme svůj cíl, skutečný smysl lidského života – trvalé osvobození od všech utrpení v tomto i ve mnoha budoucích životech.

Abychom svůj slib, hledání útočiště u Buddhy, Dharmy a Sangy po celý život zachovali, a společně se všemi živými bytostmi obdrželi Buddhovo požehnání a ochranu, recitujeme s pevnou vírou a každý den modlitbu útočiště, uvedenou v sádhaně Jóga Buddhy Héruky:

Já a všechny cítící bytosti, až do doby, kdy dosáhneme osvícení, hledáme útočiště u Buddhy, Dharmy a Sanghy.

CVIČENÍ ZŘÍKÁNÍ SE

V tomto cvičení si připomeneme nesčetná utrpení našich budoucích životů, jak bylo podrobně vysvětleno v Moderním buddhismu – Svazek 1: Sútra. Poté se z hloubi srdce zamyslíme:

Popírání utrpení budoucích životů nepřináší žádný užitek až na mě dopadnou, bude příliš pozdě se před nimi ochránit. Proto se musím připravit a ochránit teď, dokud mám tento lidský život, který mi umožňuje trvale se od utrpení nesčetných budoucích životů osvobodit. Jestliže se nebudu snažit o dosažení tohoto cíle a dovolím, aby můj lidský život zůstal beze smyslu, tak podlehnu největšímu klamu a největší hlouposti. Musím se proto právě teď snažit o trvalé osvobození od utrpení budoucích životů.

Meditujeme o tomto rozhodnutí až doby, kdy pocítíme spontánní přání, se odutrpenínesčetných budoucích životůosvobodit.

CVIČENÍ BÓDHIČITTY

V tomto cvičení bychom měli zachovat praxi pěti stupňů cvičení bódhičitty, tak jak byly podrobně vysvětleny v" Moderním buddhismu – Svazek 1. Sútra. Na závěr se zamyslíme:

Neměl bych se spokojit s pouhým hledáním svého vlastního osvobození, ale pomyslet na blaho druhých živých bytostí. Všechny jsou mé matky, které tonou obrovském a hlubokém oceánu samsáry, a které, život za životem, prožívají nekonečná a nesnesitelná utrpení. Já jsem jen jedna osoba, ale druhých živých bytostí je nespočet takže jejich štěstí a svoboda jsou mnohem důležitější nežli moje. Nemohu unést pomyšlení, že nespočet mých matek prožívá nesnesitelná fyzická utrpení a duševní bolest, jak v tomto životě, tak i v nesčetných dalších životech. Všechny je musím od jejich utrpení trvale osvobodit, proto vynaložím veškeré úsilí, abych se stal osvíceným Buddhou.

Dnem i nocí bychom si měli toto nanejvýš dobré srdce bódhičitty uchovávat. Všechny naše meditace, jak stupně přetvoření tak konečného stupně, by měly být tímto dobrým srdcem motivovány. Měli bychom mít na paměti, že všechny meditace stupně přetvoření i konečného stupně jsou metodou k naplnění našeho přání dosáhnout bódhičitty. Abychom vyvinuli bódhičittu, recitujeme verše sádhany:

Ctnostmi získanými mou štědrostí a jinými dobrými skutky, kéž se stanu Buddhou pro blaho všech bytostí.

CVIČENÍ GURU JÓGY

Označení „guru“ je sanskrtské slovo, které znamená „Duchovní průvodce“. Duchovní průvodce může být z východu nebo ze západu, muž či žena, vysvěcený nebo nevysvěcený. Náš Duchovní průvodce je jakýkoliv duchovní učitel, který nás učením a dobrým příkladem vede na správnou cestou k osvobození a osvícení. Guru jóga je speciální cvičení, jak se na Duchovního průvodce spoléhat. V této souvislosti „jóga“ znamená cvičení spirituální cesty, ne fyzický výcvik. Sádhana "Jóga Buddhy Héruky v Moderní buddhismu – Svazek 3: Modlitby pro denní praxi, uvádí guru jógu Dže Congkhapy, neoddělitelného od našeho základního gurua, Buddhy Šákjamuniho a Héruky, známého jako Guru Sumati Buddha Héruka. V této souvislosti je „základní guru“ náš Duchovní průvodce, od kterého jsme obdrželi instrukce, ústní předání a zasvěcení Hérukovy mandaly těla. Název Guru Sumati Buddha Héruka poukazuje na to, že náš základní guru Dže Congkhapa, (neboli "Sumati Kirti, Dže Congkhapovo sanskrtské jméno vysvěcení), "Buddha Šakjámuni a "Héruka jsou jedna osoba v odlišných podobách. Pokud chceme, aby naše cvičení Hérukovy mandaly těla byla úspěšná, nesmíme toto poznání zapomenout. Konečný Héruka, aby každodenně a přímo prospíval všem živým bytostem, vyzařuje Buddhu Šákjámuniho, který vyzařuje Dže Congkhapu a ten zase vyzařuje našeho Duchovního průvodce. Jsou jako jeden herec, který v různých dobách hraje různé role.

Cvičení guru jógy má tento cíl:

(1) Nashromáždit velké množství zásluh nebo příznivých podmínek. Protože nemáme dostatek zásluh, máme potíže vyplnit vlastní přání a zároveň musíme překonat mnohé překážky, které nám brání k dosažení duchovních cílů.

(2) Očistit negativní nebo nectnostné činy. Očištěním nesčetných potenciálů našich nectnostných činů očistíme svou mysl. Jak již bylo uvedeno, očištěním mysli dosáhneme plného osvícení.

(3) Přijmout mocná požehnání všech Buddhů. Obecně řečeno, všichni máme semínko uskutečnění Nejvyšší jógy Tantry a zejména Hérukovy mandaly těla, které jsou součástí naší buddhovské podstaty. Avšak bez mocných požehnání všech Buddhů, která dostáváme prostřednictvím našeho Duchovního průvodce, jejich představitele, by semínko uskutečnění Nejvyšší jógy Tantry nikdy neuzrálo.

(4) Vypěstovat zkušenost velké blaženosti a prázdnoty. Toto cvičení je mocnou metodou, díky které semínko uskutečnění Mahamudry Tantry uzraje.

Tím, že splníme tyto čtyři nezbytné podmínky, můžeme snadno pokračovat v základní praxi této sádhany, což je praktikování stupně přetvoření a konečného stupně.

Dže Šerab Senge, jeden z hlavních Dže Congkhapových žáků, obdržel speciální instrukce guru jógy Dže Congkhapy od samotného Dže Congkhapy. Nazývá se „guru jóga linie Segju“, nyní známá jako guru jóga Srdečního klenotu. Instrukce guru jógy Srdečního klenotu byly původně předávány pouze ústně. Velký jogín Palden Sangpo složil později sádhanu založenou na těchto ústních instrukcích a od té doby jsou praktikovány veřejně. Guru jóga Srdečního klenotu může být praktikována buď podle tradice Sútry, nebo podle tradice Nejvyšší jógy Tantry. Sádhana Jóga Buddhy Héruky uvádí praxi guru jógy Srdečního klenotu podle Nejvyšší jógy Tantry. Ti, kteří se zavázali praktikovat Srdeční klenot, mohou přidat modlitby Dorže Šugdena těsně před verši věnování Jógy Buddhy Héruky.

Cvičení této guru jógy se skládá z pěti částí: 1. Vizualizace a meditace, 2. Pozvání bytostí moudrosti, 3. Cvičení sedmi částí, 4. Speciální prosby a 5. Vytvoření zkušenosti velké blaženosti a prázdnoty.

VIZUALIZACE A MEDITACE

Recitujeme a zároveň se soustředíme na význam následujícího verše sádhany:

V prostoru přede mnou je Guru Sumati Buddha Héruka – Dže Congkhapa, neoddělitelný od mého základního gurua, Buddhy Šákjamuniho a Héruky – obklopen všemi Buddhy deseti směrů. V průběhu vizualizace se zamyslíme a uvažujeme:

Dže Congkhapa dosáhl osvícení, aby pomocí svých vyzařování, mohl vést všechny živé bytosti na cestu osvobození. Kdo je nyní jeho vyzařováním, kdo mě vede cestou osvobození? Určitě je to můj Duchovní průvodce, který mi předal instrukce, ústní předání a zasvěcení Hérukovy mandaly těla, a který je mi bezvýhradným příkladem.

Touto úvahou bychom měli dojít k pevnému přesvědčení, že náš Duchovní průvodce je vyzařováním Dže Congkhapy a následovně, jednobodově zaměřeni, bychom měli o této víře meditovat. V této meditaci bychom se měli vytrvale cvičit.

POZVÁNÍ BYTOSTÍ MOUDROSTI

Při recitaci následujícího verše sádhany se soustředíme na jeho význam:

Ze srdce ochránce stovek božstev Radostné země, Na vrcholu oblaku podobného kopci čerstvého, bílého tvarohu, Ó vševědoucí Losang Dragpo, králi Dharmy, prosím, přijď společně se svými syny na toto místo.

„Ochránce stovek božstev Radostné země“ se vztahuje na Buddhu Maitreju. S vírou, si v prostoru před námi představíme bytost moudrosti, Dže Congkhapu společně se svým doprovodem, jak se rozplyne ve shromáždění gurua Sumati Buddhy Héruky a stanou se neduálními.

Pokračujeme v recitaci sádhany další prosbou:

V prostoru přede mnou na lvím trůnu, lotosu a měsíci, se ctihodní guruové radostně usmívají. Ó nejvyšší pole zásluh pro mou mysl plnou víry, prosím, zůstaňte po sto eónů a šiřte toto učení.

CVIČENÍ SEDMI VĚTVÍ

Každý den bychom měli upřímně a s pevnou vírou v našeho Duchovního průvodce, Guru Sumati Buddhu Héruku, praktikovat cvičení sedmi větví, která se skládají z: 1. klanění, 2. obětin, 3. očišťování, 4. radosti, 5. žádosti o otáčení kola Dharmy, 6. naléhavé prosby k Duchovnímu průvodci, aby setrval po velmi dlouhou dobu a 7. věnování. V této souvislosti, skutečná praxe Hérukovy mandaly těla je jako základní tělo, a sedm větví jsou částmi, které toto tělo podporují. Tělo je schopné fungovat jen v závislosti na svých končetinách a stejně tak, úspěch cvičení Hérukovy mandaly těla, závisí na cvičení těchto sedmi větví.

KLANĚNÍ

Uklánět se osvíceným bytostem je velmi mocná metoda, jak očistit negativní karmu, nemoci a překážky, a jak zvýšit zásluhy, štěstí a uskutečnění Dharmy. Klanění dočasně zlepšuje naše zdraví a mentální štěstí, trvale však jejich zásluhou dosáhneme Buddhovo tělo tvaru. Víra ve svaté bytosti je mentální poklonou, recitovat pro ně modlitby je verbální poklonou a prokázat náš respekt svým tělem je fyzickou formou poklony. Fyzicky se ukláníme tak, že si uctivě a celým tělem lehneme na zem, nebo si uctivě klekneme a dlaněmi a čelem se dotkneme země, anebo uctivě sepneme dlaně ve výši srdce.

Aby poklony ke svatým bytostem byly účinější, představíme si, že z každého póru našeho těla vychází další tělo a ze všech póru těchto těl, vychází ještě větší množství těl, až všechna tato těla zaplní celý svět. Při recitaci následujícího verše pevně věříme, že všechna tato těla se klaní ke Guru Sumati Buddhovi Hérukovi a všem Buddhům deseti směrů:

Tvá mysl moudrosti realizuje v plném rozsahu předměty poznání,

tvůj dovedný projev je ozdobou sluchu všech šťastlivců,

tvé krásné tělo září slávou proslulosti,

tobě se klaním, kterého vidět, slyšet a připomínat si, je tak smysluplné.

Takto bychom se měli uklánět každý den. Mohli bychom též, jako přípravu ke skutečné praxi Hérukovy mandaly těla, nashromáždit sto tisíc poklon buď při každodenní praxí, nebo uchýlením se do ústraní.

OBĚTINY

Z hloubi srdce se následovně rozhodneme:

Abych trvale osvobodil všechny živé bytosti od utrpení,

nabízím dokonalé obětiny nejvyšší svaté bytosti

Guruovi Sumati Buddhovi Hérukovy

i všem ostatním svatým bytostem.

Všechny druhy květin a ovoce,

všechny možné druhy léčiv

všechny klenoty tohoto světa,

a všechnu čistou, osvěžující vodu

Hory šperků, zelené háje,

tichá a radostná místa

nebeské stromy ozdobené květinami,

a stromy obsypané lahodnými plody

Vůně linoucí se z nebeských sfér,

kadidla, stromy splňujícípřání,;ozdobené klenoty

úrody, které nepotřebují pěstování,

a všechny ozdoby vhodné k obětování

Jezera a tůně ozdobené lotosy,

a překrásné volání divokých hus

vše, co ze všech světů rozsáhlých jako prostor

nikomu nepatří –

To vše Vám ze srdce obětuji,

Vám, nejvyšším bytostem, Buddhům a bódhisattvům.

Ó Soucitní, (kteří jste) svatými předměty obětin,

myslete na mne s laskavostí a přijměte mé dary.

Na věky budu obětovat všechna má těla

Vám, Buddhům a bódhisattvům.

Z úcty k Vám budu Vašim služebníkem

ó nejvyšší hrdinové, prosím, přijměte mě.

Při představě, že obětujeme tyto dary můžeme současně recitovat následující krátký verš.

Příjemné obětiny vody, různých květin,

sladce vonících kadidel, světel, parfémů a podobně,

rozsáhlý oblak skutečných i představených obětin

nabízím tobě, ó nejvyšší pole zásluh.

V buddhismu je obětinou cokoliv, co potěší osvícené bytosti. Největším potěšením osvícených bytostí a naší hlavní obětinou je praktikování soucitu. Proto by obětování mělo být motivováno soucitem pro všechny živé bytosti a upřímným přáním osvobodit je natrvalo od utrpení.

Jednoduše řečeno, všechna naše denní cvičení Dharmy bychom měli považovat za nepřekonatelné obětiny Guruovi Sumati Buddhovi Hérukovi – syntéze našeho Duchovního průvodce, Dže Congkhapy, Buddhy Šákjamuniho a Héruky – a všem ostatním osvíceným bytostem. Takto můžeme nashromáždit nesmírné zásluhy nebo štěstí.

OČIŠTĚNÍ

Očištění je nejvyšší metoda, jak odstranit budoucí utrpení a překážky, které nám jinak brání v praxi Dharmy, zvláště pak v praxi Hérukovy mandaly těla. Očištěním budou naše skutky čisté a my sami se staneme čistými bytostmi. Vzhledem k tomu, že naše tělo není naše já, očišťování samotného těla nestačí praxí očišťování musíme očistit vlastní já.

Co tedy vlastně musíme očistit? Musíme očistit naše špatné a nevhodné skutky. V nesčetných minulých životech jsme napáchali řady činů, které způsobily problémy a utrpení jiným cítícím bytostem. Naše současné utrpení a různé problémy jsou výsledkem těchto nectnostných skutků. Samotné činy jsou již minulostí, avšak jejich potenciál, který způsobuje utrpení a problémy, zůstává v subtilním vědomí život za životem až do doby, kdy uzraje. V našem hlubokém vědomí je proto nekonečné množství negativních potenciálů, které nás vedou na strmou cestu a způsobují nekonečná utrpení. To jsou závažné překážky nejen pro běžnou praxi Dharmy, ale zejména pro praktikování Hérukovy mandaly těla.

Zamyslíme-li se nad následujícími slovy, pomůže nám to pochopit, proč naše nectnostné potenciály jsou hlavní překážkou cvičení Dharmy:

V minulých životech jsme svými skutky zavrhli Dharmu, popřeli znovuzrození, karmu i dosažení osvobození a osvícení. Důsledkem toho nyní prožíváme: 1) potíže s rozhodnutím praktikovat Dharmu, 2) potíže uvěřit učení Dharmy, například učení o karmě, 3) potíže pokročit v praxi Dharmy.

Cvičení očišťování je velmi jednoduché. Jediné co musíme udělat, je přemýšlet o nevýhodách nectnostných skutků, které jsme od doby bez počátku udělali. Při recitaci následujícího verše, se s velkou lítostí vyznáme Guru Sumati Buddhovi Hérukovi a jiným svatým bytostem nejen z těchto činů, ale i z porušení našich slibů a závazků:

Jakékoliv nectnosti těla, řeči a mysli,

které jsem od doby bez počátku nashromáždil,

zejména však porušení tří slibů,

každý z nich z hloubi srdce a s velkou lítostí přiznávám.

Tuto praxi bychom měli mnohokrát opakovat. Na konci každého sezení se pevně rozhodneme, že se budeme správně chovat, a že neporušíme žádné sliby a závazky. V předběžném cvičení Hérukovy mandaly těla, můžeme tento verš s naprostou koncentrací na jeho význam stotisíckrát recitovat. Jako jinou možnost, můžeme nashromáždit stotisíc manter Važrasattvy.

RADOVÁNÍ SE

Měli bychom se naučit, jak se radovat z dobrých skutků, spokojenosti, dobrých kvalit a štěstí jiných lidí. Většinou děláme pravý opak, žárlíme na ně. Žárlivost je jak pro jedince, tak i pro celou společnost velmi škodlivá. V jediném okamžiku může zničit jak naše štěstí, tak i ostatních a může být zdrojem sporů a dokonce i války. Se zřetelem na mezilidské vztahy,podnikání, postavení a názorech na víru,můžemekaždodenně pozorovat, jak lidé z žárlivosti reagují a zraňují velké množství druhých lidí. Problém žárlivosti však můžeme jednoduše vyřešit tím, že se naučíme radovat se ze štěstí a laskavosti druhých. Můžeme to cvičitvleže, při odpočinku ipři běžných každodenních aktivitách.

S velmi malým úsilím můžeme nashromáždit nesmírné štěstí jenom tím, že se radujeme z vynikajících skutků Buddhů, jako například Dže Congkhapy. Můžeme toho dosáhnout recitací a hlubokou koncentrací o významu následujícího verše:

V této době úpadku jsi usiloval o velkou vědomost a dosažení.

Tím, že jsi opustil osm světských zájmů, jsi smysluplně využil své svobody a výhod.

Ó ochránce, z hloubi srdce

se raduji z mohutné vlny Tvých skutků.

PROSBA O OTÁČENÍ KOLA DHARMY

Tuto praxi začneme tím, že se zamyslíme:

Mám možnost naslouchat, pochopit a praktikovat svatou Dharmu, a proto mám štěstí, že mohu nastoupit, pokročit a dokončit cestu osvícení. Jak krásné by bylo, kdyby všechny ostatní živé bytosti měly stejné štěstí!

Při recitaci následujícího verše opakovaně a z hloubi srdce žádáme Guru Sumati Buddhu Héruku, aby vyzařoval nesčetná množství duchovních průvodců, kteří by učili svatou Dharmu a vedli všechny živé bytosti ke stavu konečného štěstí – osvícení:

Z vlajících oblaků moudrosti a soucitu,

v prostoru vašich těl pravdy, ó ctihodní a svatí guruové,

prosím, sešlete déšť rozsáhlé a hluboké Dharmy,

vhodné pro žáky tohoto světa.

NALÉHAVĚ PROSIT DUCHOVNÍ PRŮVODCE, ABY ZŮSTALI PO VELMI DLOUHÝ ČAS

Během této praxe se zamyslíme:

Jestliže Duchovní průvodci, kteří jsou vyzařováním svatých bytostí, zůstanou v tomto světě po mnoho eónů, všechny živé bytosti budou mít postupně možnost naslouchat, porozumět a praktikovat Dharmu. Takto nakonec všichni bez výjimky dosáhnout osvícení.

Při recitaci následujícího verše prosíme Guru Sumati Buddhu Héruku, aby jeho vyzařování, které učí Dharmu, zůstala v tomto světě tak dlouho, dokud samsára neskončí:

Prosím vyšli z tvého skutečného nesmrtelného těla, zrozeného z významného

jasného světla,

nesčetná vyzařování do celého světa, aby šířila ústní linii

doktríny Gandenu;

a kéž tu zůstanou po velmi dlouhý čas.

VĚNOVÁNÍ

Kdykoliv vykonáme nějaké ctnostné skutky, měli bychom je věnovat dosažení osvícení a rozkvětu Buddhova učení, která jsou prospěšná všem živým bytostem. Velký mistr Atíša řekl:

Věnuj své ctnosti dnem i nocí a vždy pozoruj svou mysl.

Jestliže své dobré skutky tímto způsoben věnujeme, jejich potenciály nikdy nebudou zničeny ani hněvem, ani nesprávným náhledem a naopak zesílí. Praxí věnování budou naše dobré skutky účelnější. Toto cvičení spojíme s recitací následujícího verše:

Ctnostmi, které jsem zde nashromáždil,

kéž prospěji této doktríně i všem živým bytostem,

a zejména, kéž esence doktríny

ctihodného Losang Dragpy navěky září.

Jednoduše řečeno, při praktikování každé ze sedmi větví bychom se měli snažit, aby slunce naší víry neustále svítilo na sněžnou horu našeho Duchovního průvodce, gurua Sumati Buddhy Héruky. Zároveň bychom se měli k němu obracet s naléhavými prosbami. Déšť požehnání všech Buddhů deseti směrů bude plynout dolů, naše velmi subtilní tělo obdrží zvláštní sílu, která ho přemění na osvícené tělo a naše velmi subtilní mysl obdrží zvláštní sílu, která ji přemění na osvícenou mysl.

SPECIÁLNÍ PROSBY

Nežli svou speciální prosbu vyslovíme, nabídneme celý vesmír, který považujeme za Buddhovu čistou zem, Guru Sumati Buddhovi Hérukovi i všem Buddhům deseti směrů. Toto obětování se nazývá „obětování mandaly“ a jeho podrobné vysvětlení je v knize Nový průvodce do země dákínek. Soustředěni na význam textu sádhany, recitujeme třikrát následující modlitbu prosby:

Ó Guru Sumati Buddho Héruko, od nynějška až do dosažení osvícení,

nebudu hledat útočiště jinde než u Tebe.

Prosím, zbav mě překážek a uděl mi obě dosažení, osvobození i zrání.

Prosím, požehnej mi, abych se stal konečným Hérukou,

a v tom stavu prožíval všechny jevy jako očištěné

a shrnuté v prázdnotě, neoddělitelné od velké blaženosti.

Tato modlitba má stejný význam, jako Hérukovazákladnímantra. Ukončením meditací stupně přetvoření a konečného stupně, odstraníme všechny naše subtilní klamné jevy toto odstranění je dosažení „osvobození“. Vzhledem k tomu, že naše buddhovská podstata úplně dozrála, vnímáme sami sebe jako skutečného Buddhu a náš svět, požitky a činy vnímáme jako Buddhovy. Tento zážitek je dosažení „zrání“. Uskutečněním těchto dvou dosažení se staneme konečným Hérukou připisového na Buddhovo tělo pravdy neboli Dharmakáju. Současně prožíváme všechny jevy jako očištěné. To znamená, že jsme očistili subtilní klamné představy všech jevů a prožíváme je všechny současně shrnuté v prázdnotě, což znamená, že všechny jevy nejsou nic jiného než prázdnota. Prožití „očištění“ a „shrnutí“ naznačuje, že jsme si přímo a současně uvědomili spojení dvou pravd. Toto uskutečnění je opravdové osvícení. Touto modlitbou prosíme Guru Sumati Buddhu Héruku, aby nám poskytl všechna tato dosažení.

Jako obyčejné bytosti máme pouze jedno tělo, které je ve skutečnosti částí těl našich rodičů. Buddhové oproti tomu vlastní současně čtyři těla: dvě těla pravdy, neboli tělo pravdy moudrosti a tělo pravdy podstaty a dvě těla tvaru, neboli tělo radosti a tělo vyzařování. Buddhova mysl je tělo pravdy moudrosti a prázdnota této mysli je tělo pravdy podstaty. Společně se nazývají „tělo pravdy“ neboli „Dharmakája“. Buddhova těla, která mají formu, se nazývají těla tvaru. Buddhovo subtilní tělo tvaru se nazývá tělo radosti a Buddhovo hrubé tělo tvaru se nazývá tělo vyzařování. Buddhovo tělo pravdy je velmi subtilní, nikdo, kromě Buddhů, ho nemůže spatřit. Buddhovo tělo radosti mohou spatřit vyšší bódhisattvové a Buddhovo tělo vyzařování mohou spatřit obyčejné bytosti, které mají čistou mysl.

VYTVOŘIT PROŽITÍ VELKÉ BLAŽENOSTI A PRÁZDNOTY

Poté, co jsme z hloubi srdce třikrát přednesli speciální prosebnou modlitbu, zamyslíme se a představíme si:

Díky mé prosbě, všichni Buddhové deseti směrů se rozplynou do Dže Congkhapy, neoddělitelného od mého základního gurua. Dže Congkhapa se rozplyne do srdce Buddhy Šákjamuniho, Buddha Šákjamuni se rozplyne do srdce Buddhy Héruky. Buddha Héruka, který je podstatou spojení velké blaženosti a prázdnoty, s potěšením vstoupí temenem hlavy do mého těla a splyne s mou myslí v mém srdci. Héruka, podstata velké blaženosti a prázdnoty, který je teď neoddělitelný od mé mysli způsobí, že se moje mysl promění ve spojení velké blaženosti a prázdnoty všech jevů.

S vírou a jednobodově na toto poznání zaměřeni, meditujeme. Tato meditace se nazývá „cvičení konečné guru jógy“. Tuto speciální prosbu a meditaci bychom měli opakovat tak dlouho, až budeme spontánně přesvědčeni, že se naše mysl proměnila ve spojení velké blaženosti a prázdnoty.

CVIČENÍ STUPNĚ PŘETVOŘENÍ NA HÉRUKOVU MANDALU TĚLA

Cvičení stupně přetvoření na Hérukovu mandalu těla, tedy skutečná metoda sebe-přetvoření, má pět stupňů: 1. přetvoření na Hérukovu mandalu těla 2. cvičení jasné představy 3. cvičení božské hrdosti 4. cvičení neduality a prázdnoty 5. cvičení recitace mantry.

PŘETVOŘENÍ NA HERUKOVU MANDALU TĚLA

Při meditaci o prázdnotě všech jevů, kdy nevnímáme nic jiného než prázdnotu, se zamyslíme a představíme si:

V nekonečném prostoru prázdnoty všech jevů, v čisté zemi Keažře, která je podstatou mé očištěné mylné představy všech jevů, se zjevím jako Buddha Héruka s modrým tělem, čtyřmi obličeji a dvanácti pažemi. To je podstata mé očištěné bílé, nezničitelné kapky. Objímám Važravarahy, podstatu mé očištěné červené, nezničitelné kapky. Jsem obklopen hrdiny a hrdinkami pěti čaker, kteří jsou podstatou mého očištěného subtilního těla – kanálů a kapek. Mé sídlo je v mandale, v božském paláci, který je podstatou mého očištěného hrubého těla. Ale i tato moje podoba není ničím jiným, než prázdnotou všech jevů.

Na tomto místě, (1) zatímco prožíváme velkou blaženost a prázdnotu, (2) meditujeme s božskou hrdostí o jasné představě mandaly a božstev, a (3) uvědomujeme si, že božstva jsou podstatou našich očištěných kanálů a kapek, našeho subtilního těla, a že tato mandala je podstatou našeho očištěného hrubého těla.

Tímto způsobem se upřímně cvičíme v jediné meditaci stupně přetvoření, která má tyto tři vlastnosti. Udržení třetí vlastnosti – rozpoznání božstev jako podstatu našeho očištěného subtilního těla a mandaly jako podstatu našeho očištěného hrubého těla – činí tuto koncentraci skutečnou meditací mandaly těla.

CVIČENÍ JASNÉ PŘEDSTAVY

Musíme se cvičit v jasné představě mandaly, jinak by meditace o Hérukově mandale těla neměla správný účinek. Hluboce se zamyslíme a jako při předešlé meditaci si představíme:

V nekonečném prostoru prázdnoty všech jevů, v čisté zemi Keažře, která je podstatou mé očištěné mylné představy všech jevů, se zjevím jako Buddha Héruka s modrým tělem, čtyřmi obličeji a dvanácti pažemi. To je podstata mé očištěné bílé, nezničitelné kapky. Objímám Važravarahy, podstatu mé očištěné červené, nezničitelné kapky. Jsem obklopen hrdiny a hrdinkami pěti čaker, kteří jsou podstatou mého očištěného subtilního těla – kanálů a kapek. Mé sídlo je v mandale, v božském paláci, který je podstatou mého očištěného hrubého těla. Ale i tato moje podoba není ničím jiným, než prázdnotou všech jevů.

Mentálně tuto úvahu opakujeme tak dlouho, až jasně vnímáme předmět meditace – Hérukovu mandalu těla, která je shromážděním domnělého Héruky (nás samotných) s chotí Važravarahy, podstatu našich očištěných bílých a červených nezničitelných kapek, a domnělého doprovodu hrdinů a hrdinek, podstatu našich očištěných kanálů a kapek, v domnělé čisté zemi Keažře. Jakmile Hérukovu mandalu těla, shromáždění nesoucí mandaly a nesených božstev vnímáme, plně se na ně soustředíme a zůstaneme co nejdéle jednobodově zaměřeni.

Měli bychom se v této meditaci opakovaně cvičit až do té doby, než budeme schopni při každé meditaci udržet jasnou koncentraci po dobu jedné minuty. Tato schopnost koncentrace se nazývá „koncentrace umístění mysli“. V druhé fázi, s koncentrací umístění mysli, opakovaně meditujeme o Hérukově mandale těla tak dlouho, až budeme schopni se jasně a při každé meditaci soustředit po dobu pěti minut. Tato schopnost koncentrace se nazývá „koncentrace trvalého umístění“. Ve třetí fázi, s koncentrací trvalého umístění, meditujeme o Hérukově mandale těla opakovaně tak dlouho, až budeme schopni si předmět naší meditace – Hérukovu mandalu těla – okamžitě připomenout v případě, že se nám během meditace ztratí. Tato schopnost koncentrace se nazývá „koncentrace znovu-umístění“. Ve čtvrté fázi, s koncentrací znovu-umístění, opakovaně o Hérukově mandale těla meditujeme do té doby, než budeme schopni při každé meditaci a po celou dobu meditačního sezení udržet jasnou koncentraci na předmět meditace. Tato schopnost koncentrace se nazývá „koncentrace blízce spojeného-umístění“. V této fázi máme velmi stabilní a jasnou koncentraci zaměřenou na Hérukovu mandalu těla.

Poté, s koncentrací blízce spojeného-umístění, o Hérukově mandale těla neustále meditujeme, až nakonec dosáhneme koncentraci nenarušeného setrvání zaměřeného na Hérukovu mandalu těla, což nám umožní prožívat speciální fyzickou i mentální pružnost a blaženost. Prostřednictvím koncentrace nenarušeného setrvání zaměřeného na Hérukovu mandalu těla, zcela určitě dosáhneme v tomto, anebo v příštím životě čistou zem Keažru.

CVIČENÍ BOŽSKÉ HRDOSTI

Tím, že vnímáme naše domnělé tělo a mysl jako Hérukovo tělo a mysl, vytane nám na mysli „Já jsem Héruka.“ Tato myšlenka je božská hrdost. Je to správná myšlenka nebo přesvědčení, neboť pochází ze správně odvozené moudrosti. Cvičením výše popsaných způsobů koncentrací zdokonalíme své vnímání jasné představy Hérukovy mandaly těla a snadněji tak vyvineme a utvrdíme božskou hrdost. Jasná představa oslabí naše běžné představy, a proto snadněji rozvineme a prohloubíme myšlenku „Já jsem Héruka.“ Božskou hrdost můžeme též cvičit logickou úvahou, proč je vlastně nezbytné změnit základ připisování našeho vlastního já z nečistého těla a mysli, na čisté tělo a mysl Héruky. Toto cvičení již bylo vysvětleno v kapitole "Tantra stupně přetvoření.

CVIČENÍ NEDUÁLNÍHO JEVU A PRÁZDNOTY

Toto je nesmírně hluboké cvičení stupně přetvoření. Vysvětlení uvedené v této knize je založeno na základě instrukcí Ústní linie Gandenu. Ve výrazu „neduální jev a prázdnota“ se „jev“ vztahuje na Hérukovu mandalu těla, na shromáždění nesoucí mandaly a nesených božstev Hérukovy mandaly těla, které jsou podstatou našeho očištěného hrubého a subtilního těla „prázdnota“ se vztahuje na prázdnotu všech jevů a „neduální“ znamená, že Hérukova mandala těla a prázdnota jsou jeden a tentýž předmět s dvěma různými názvy. Když tuto neduální Hérukovu mandalu těla vnímáme a uvědomíme si ji, našli jsme předmět meditace. Jednobodově se zaměříme a zůstaneme na tento předmět, aniž bychom na něj zapomněli, po co nejdelší dobu soustředěni. V této meditaci bychom se měli vytrvale, upřímně a bez rozptýlení cvičit. Během této meditace si zpočátku hrubou myslí současně uvědomujeme jev (Hérukovu mandalu těla), což je konvenční pravda, tak i prázdnotu, která je konečnou pravdou. Nakonec si velmi subtilní myslí tyto dvě pravdy uvědomíme přímo a současně. Velmi subtilní mysl, která si uvědomuje tyto dvě pravdy přímo a současně, je stav osvícení.

Když poprvé o Hérukově mandale těla meditujeme, máme zřetelnou představu mandaly, kterou běžně vidíme. Tato představa Hérukovy mandaly těla je však klamný jev, protože Hérukova mandala těla, přestože ji běžně vnímáme, vlastně neexistuje. Tato zřetelná představa Hérukovy mandaly těla, kterou běžně vnímáme, bezprostředně ruší poznání, že Hérukova mandala těla a prázdnota všech jevů jsou neduální. Meditujeme-li však plně soustředěni na prázdnotu všech jevů, námi běžně viděná, výrazná představa Hérukovy mandaly těla během této meditace zmizí. Zcela přirozeně pak pochopíme, že Hérukova mandala těla a prázdnota jsou neduální. Lépe to pochopíme na příkladu dvou prázdných sklenic stojících před námi. Ze začátku vnímáme vnitřní prostory sklenic jako dva rozdílné prostory, kdybychom však sklenice rozbili zjistili bychom, že tyto dva vnitřní prostory jsou neduální.

Slova „Ačkoliv mám tento vzhled, není to nic jiného nežli prázdnota všech jevů,“ která se v sádhaně recitují, odkazují na cvičení neduálního jevu a prázdnoty. Jestliže jasně pochopíme význam spojení obou pravd (podrobně vysvětlených v první části kapitoly "Cvičení konečné bódhičitty v Moderním buddhismu – Svazek 1: Sútra), nebude obtížné pochopit význam neduálního jevu a prázdnoty vysvětlené v této kapitole.

VLASTNÍ MEDITACE NEDUÁLNÍHO JEVU A PRÁZDNOTY

Výše uvedeným cvičením jsme úspěšně dosáhli jasného jevu a božské hrdosti, teď dále přemýšlíme a uvažujeme:

Jelikož žádné jevy, které běžně vidím neexistují, neexistuje ani Hérukova mandala těla. Hérukova mandala těla je pouhé pojmenování, což znamená, že není ničím jiným než prázdnotou všech jevů. Prázdnota všech jevů a Hérukova mandala těla jsou neduální nejsou to dva různé předměty, ale jeden předmět s různými jmény.

Při této úvaze, jednobodově zaměřeni a s pocitem velké blaženosti, meditujeme o nedualitě Hérukovy mandaly těla a prázdnotě. Současně vnímáme shromáždění nosné mandaly a nesených božstev Hérukovy mandaly těla, které jsou pouhým pojmenováním, a prázdnotu všech jevů, jako neduální. Jak již bylo výše uvedeno, stálým opakování této meditace budeme zpočátku hrubou myslí vnímat současně Hérukovu mandalu těla, neboli konvenční pravdu a prázdnotu, neboli konečnou pravdu. Nakonec si však naší velmi subtilní myslí uvědomíme tyto dvě pravdy přímo a současně. Velmi subtilní mysl, která si uvědomuje tyto dvě pravdy přímo a současně, je mysl skutečného osvícení. Je to moudrost trvale osvobozená od klamného vnímání všech jevů. Takovou moudrost mají pouze plně osvícení Buddhové. Chápeme tudíž, že cvičení v neduálním jevu a prázdnotě je mocnou metodou k rychlému a snadnému dosažení osvícení. Toto cvičení je naprostou podstatou pokynů instrukcích Ústní linie Gandenu. Tímto cvičením Gjalwa Ensapa a mnoho jeho učedníků nastoupilo, pokročilo a dokončilo cestu Važrajány atakdosáhli osvícení během tří let.

CVIČENÍ RECITACE MANTRY

Sanskrtské slovo „mantra“ znamená „ochrana mysli“. Jestliže s pevnou vírou recitujeme mantry Héruky Otce, Matky a jejich doprovodu, můžeme se ochránit před ublížením způsobeným neživými elementy, jako jsou zemětřesení, potopy, uragány a požáry, i před ublížením živými elementy, jako jsou lidé a jiné bytosti. Můžeme se též ochránit před nemocí, předčasnou smrtí a jinými nepříznivými podmínkami. Štěstí, délka života a zejména vnitřní síla víry, správného náhledu a duchovního uskutečnění naopak vzrostou. Získáme kontrolu nad sebeklamy, například nad zlostí. Budeme schopni pomáhat druhým různými druhy jednání, včetně hněvivého jednání. A především budeme schopni vést sebe i ostatní k nejvyššímu štěstí osvícení.

Následující mantry recitujeme s prosbou, aby nám tato poznání byla udělena. Zároveň si uvědomujeme a věříme, že bytosti moudrosti, Héruka Otec, Matka a jejich doprovod, jsou neoddělitelné od naší představy Héruky (nás samotných), choti Važravarahy a našeho doprovodu hrdinů a hrdinek.

ZÁKLADNÍ MANTRA HÉRUKY

Při recitaci následující mantry se plně soustředíme na její význam:

V mém srdci je bytost moudrosti Buddha Héruka, konečný Héruka.

Ó vznešený Važra Héruko ty, který se těší

z božského iluzorního těla a mysli jasného světla,

prosím, zbav mne překážek a uděl mi

obě dvě dosažení osvobození a zrání.

Prosím, požehnej mi, abych se stal konečným Hérukou,

kdy budu zažívat všechny jevy jako očištěné a shrnuté v prázdnotě,

neoddělitelné od velké blaženosti.

OM ŠRÍ VAŽRA HE HE RU RU KAM HUM HUM PHAT DAKINI DZALA ŠAMBARAM SÖHA

Tuto mantru můžeme recitovat jednadvacetkrát, stokrát, anebo tolikrát, kolikrát si přejeme.

VAŽRAJOGÍNINA MANTRA TŘÍ-OM

Při recitaci následující mantry se plně soustředíme na její význam:

V srdci představené Važrajogíni (Važravarahy) je bytost moudrosti Buddha Važrajogíni, konečná Važrajogíni.

OM OM OM SARWA BUDDHA DAKINIJE VAŽRA WARNANIJE VAŽRA BEROTZANIJE HUM HUM HUM PHAT PHAT PHAT SÖHA

Měli bychom mantru tří-OM recitovat nejméně tolikrát, kolikrát jsme při zasvěcení Važrajogíni slíbili.

Mantra „Tří-OM“ je spojení základní a zkrácené základní mantry Važravarahy. Následuje vysvětlení významu této mantry. Vyslovením OM OM OM voláme Važrajogíni – hlavní božstvo – a její doprovod hrdinky tří čaker (těla, řeči a mysli). SARWA BUDDHA DAKINIJE znamená, že Važrajogíni je syntézou mysli všech Buddhů, VAŽRA WARNANIJE znamená, že je syntézou řeči všech Buddhů a VAŽRA BEROTZANIJE znamená, že je syntézou těl všech Buddhů. Slovy HUM HUM HUM prosíme Važrajogíni a její doprovod, aby nám udělily dosažení těla, řeči a mysli všech Buddhů. Slovy PHAT PHAT PHAT je prosíme, aby zklidnily naši hlavní překážku – subtilní klamný jev těla, řeči a mysli. SÖHA znamená „Prosím vytvoř ve mně základy pro všechna tato dosažení.“

Jak již bylo výše uvedeno, naše současné tělo, řeč a mysl jsou nakaženy jedy klamů a proto jsou základem všeho utrpení. Z toho důvodu musíme nutně dosáhnout Buddhova svatého těla, řeči a mysli.

ZKRÁCENÁ MANTRA DVAAŠEDESÁTI BOŽSTEV HÉRUKOVY MANDALY TĚLA

Při recitaci následující mantry se plně soustředíme na její význam:

V srdci každého z dvaašedesáti božstev se nachází jejich individuální bytost moudrosti, konečné božstvo.

OM HUM BAM RIM RIM LIM LIM, KAM KHAM GAM GHAM NGAM, TSAM TSHAM DZAM DZHAM NYAM, TRAM THRAM DRAM DHRAM NAM, TAM THAM DAM DHAM NAM, PAM PHAM BAM BHAM, YAM RAM LAM WAM, ŠAM KAM SAM HAM HUM HUM PHAT

Tuto mantru můžeme recitovat sedmkrát, jednadvacetkrát, stokrát nebo i vícekrát.

Při recitaci této mantry prosíme bytost moudrosti Héruku s Važravarahy a jeho doprovod hrdinů a hrdinek pěti čaker, aby nás zbavili všech překážek subtilního klamného jevu a udělili nám dosažení vnější i vnitřní země dakínek. Vnější země dakínek je čistá země Keažra a vnitřní země dakínek je významné jasné světlo. Ve chvíli, kdy je naše mysl oproštěna od subtilního klamného jevu, otevřeme bránu, kterou můžeme spatřit všechna osvícená božstva přímo. Pokud je naše mysl znečištěna subtilním klamným jevem, zůstává tato brána uzavřena. Význam subtilního klamného jevu byl již vysvětlen.

Po recitaci manter uzavřeme praxi sádhany „"Jóga Buddhy Héruky“ tím, že recitujeme věnování a příznivé modlitby.

Ti, kteří si přejí provést v ústraní přibližující praxi Hérukovy mandaly těla, mohou tak učinit ve spojení s následující sádhanou: „"Blažené putování: Jak provést v ústraní praxi přiblížení Hérukovy mandaly těla“, kterou lze najít v "Moderním buddhismu – Svazek 3: Modlitby pro denní praxi.

CVIČENÍ KONEČNÉHO STUPNĚ

Cvičení konečného stupně je metoda, která naší mysl naprosto zbaví subtilního klamného jevu. Osvícení dosáhneme tím, že úplně odstraníme subtilní klamné zdání všech jevů uskutečněním konečného stupně. Uskutečnění konečného stupně závisí na vnitřních proudech, které silou meditace vstupují, setrvávají a rozplývají se v centrálním kanálu. Předměty této meditace jsou centrální kanál, nezničitelná kapka, nezničitelný proud a mysl. V této souvislosti cvičení konečného stupně tedy znamená, že meditujeme o centrálním kanále, nezničitelné kapce, nezničitelném proudu a mysli.

V písmech se říká, že meditace o centrálním kanálu je jako přání-vyplňující kráva. Tak jako kráva neustále poskytuje mléko, tak i meditace o centrálním kanálu nám neustále umožňuje prožívat velkou blaženost, a stejně tak i obě meditace o nezničitelné kapce a nezničitelném proudu a mysli, nám umožňují prožívat plně pravé jasné světlo blaženosti, které naši mysl natrvalo zbaví subtilního klamného jevu. Podrobné popsání kanálů, kapek a proudů, způsobu meditace o centrálním kanálu, nezničitelné kapce, nezničitelném proudu a mysli i o způsobu pokroku na cestě k realizaci pěti stupňů konečného stupně, již bylo vysvětleno.

Važrajógíniny instrukce

JÓGA SPÁNKU, PROBOUZENÍ A OCHUTNÁVÁNÍ NEKTARU

Važrajogíni je ženské osvícené božstva Nejvyšší jógy Tantry a projevem moudrosti všech Buddhů. Jejím úkolem je vést všechny živé bytosti do čisté země Keažry, neboli čisté země dakínek. Buddha vysvětlil instrukce pro praxi Važrajogíniny v Základní Hérukově Tantře. Velký jogín Naropa přijmul tyto instrukce přímo od Važrajogíni a předal je jednomu ze svých hlavních žáků, Pamtingpovi. Pamtingpa je předal tibetskému překladateli Šerabu Tsegovi. Od Šeraba Tsega byly pak tyto instrukce předávány nepřerušenou linií k Dže Phabongkhapovi a poté k nejctihodnějšímu Važradharovi Trižangovi Rinpočemu, držiteli této linie. Tento velký mistr předal tyto vzácné instrukce mě, autorovi této knihy.

Nejvyšší jóga Tantra může být rozdělena na Tantru Otce a Tantru Matky. Tantry Matky odhalují především cvičení jasného světla, neboli hlavní způsob k dosažení Buddhovy svaté mysli. Tantry Otce, jako například Guhjasamaža Tantra, odhalují především cvičení iluzorního těla, neboli hlavní způsob k dosažení Buddhova svatého těla. Važrajogínina Tantra je Tantra Matky, základem tohoto cvičeníjedosaženíjasného světla BuddhyVažrajogíni.Tento základ je rozdělen do jedenácti částí, které se nazývají „jedenáct jóg“. V této souvislosti „jóga“ znamená cvičení duchovních cest. Například, cvičení duchovní cesty ve spojení se spánkem se nazývá „jóga spánku“.

Kdykoliv se v písmech jedenáct jóg uvádí, jóga spánku je vždy na prvním místě. Proto bychom měli praxi Važrajogíni začít s jógou spánku. Jak již bylo řečeno, hlavním cvičením praktikování Važrajogíni, je dosažení jasného světla. Ve spánku se jasné světlo zcela přirozeně projevuje, a proto máme během spánku příležitost se v jeho rozpoznání cvičit. Jakmile jasné světlo rozpoznáme a uvědomíme si ho přímo, dosáhneme významného jasného světla, které odpovídá čtvrté z pěti fází konečného stupně.

Co vlastně je jasné světlo? Je to velmi subtilní mysl, která se projevuje tehdy, když vnitřní proudy vniknou, setrvají a rozplynou se v centrálním kanálu. Jasné světlo, které vnímá prázdnotu, je osmým znamením rozplynutí vnitřních proudů v centrálním kanálu. Rozeznáváme tři druhy jasného světla: 1) jasné světlo spánku, 2) jasné světlo smrti a 3) jasné světlo uskutečnění.

Během spánku vnitřní proudy zcela přirozeně vnikají do centrálního kanálu, kde se rozplynou a tím se velmi subtilní mysl projeví. Tato velmi subtilní mysl je jasné světlo spánku. Mysl sice prázdnotu vnímá, ale protože naše paměť během spánku nefunguje, nerozpoznáváme jak samotné jasné světlo, tak prázdnotu. Během umírání se naše velmi subtilní mysl projevuje podobným způsobem, protože vnitřní proudy vstupují do centrálního kanálu a tam se rozplynou. Tato velmi subtilní mysl je jasné světlo smrti. Ta sice prázdnotu vnímá, ale protože paměť během umírání nefunguje, nerozpoznáváme jak samotné jasné světlo, tak prázdnotu.

Pokud se nám v bdělém stavupomocí meditace;podaří, aby vnitřní proudy vnikly, setrvaly a rozplynuly se v centrálním kanálu, prožijeme hluboké rozplynutí vnitřních proudů do centrálního kanálu a díky tomu se naše velmi subtilní mysl projeví. Tato velmi subtilní mysl je uskutečněním jasného světla. Její podstatou je blaženost, která vzniká rozplynutím kapek uvnitř centrálního kanálu a její funkcí je zabránit klamnému jevu. Tato velmi subtilní mysl je zároveň uskutečněním jasného světla blaženosti, které je samotnou podstatou Nejvyšší jógy Tantry a je tou opravdovou rychlou cestou k dosažení osvícení.

Shrnuto na závěr, hlavní částí cvičení Važrajogíni je cvičení jasného světla blaženosti. To může být rozděleno do dvou částí: 1) cvičení blaženosti 2) cvičení jasného světla. Před cvičením bychom měli vědět co vlastně blaženost znamená. Tato blaženost není sexuálního původu. V sexuální blaženosti se nepotřebujeme cvičit, neboť každý, dokonce i zvířata, tuto blaženost prožívají bez jakéhokoliv cvičení. Blaženost, ve které se cvičíme, je blaženost vysvětlená Buddhou v Nejvyšší józe Tantře. Nazývá se „velká blaženost“ a má dvě speciální charakteristiky: 1) její podstata je blaženost, která vzniká rozplýváním kapek v centrálním kanálu a 2) její funkcí je zabránit subtilnímu klamnému jevu. Obyčejné bytosti tuto blaženost nemohou prožívat. Jak již bylo výše uvedeno, sexuální blaženost obyčejných bytostí pochází z rozplynutí kapek v levém kanálu, nikoliv v centrálním kanálu.

Ve Zkráceném textu Hérukovy základní Tantry Buddha říká:

Vrcholné tajemství velké blaženosti

vzniká rozplynutím kapek v centrálním kanálu;

je proto těžké na tomto světě najít člověka,

který by takovou blaženost prožíval.

Takovou blaženost může prožívat jen ten, kdo je schopen silou meditace donutit vnitřní proudy aby vnikly, setrvaly a rozplynuly se v centrálním kanálu. Tato velká blaženost zabraňuje vzniku subtilního klamného jevu. Proto v době, kdy tuto blaženost prožíváme, naše nevědomost sebe-ulpívání a všechny rušivé koncepční myšlenky ustanou, a my prožíváme hluboký vnitřní mír, dokonalejší nežli vnitřní mír nirvány, který je vysvětlen Buddhou v učení Sútry.

JAK CVIČIT JÓGU SPÁNKU

Každou noc než usneme bychom se měli zamyslet:

Abych mohl prospívat všem živým bytostem

musím se stát osvíceným Buddhou Važrajogíni.

Proto chci uskutečnit jasné světlo blaženosti.

Připomeneme si pak, že naše tělo, naše vlastní já a všechny ostatní jevy, které běžně vnímáme, neexistují. Snažíme se vnímat pouhou absenci všech jevů, které normálně vidíme. Snažíme se vnímat jejich prázdnotu a pak o této prázdnotě meditujeme. Přemýšlíme a představíme si:

V nekonečném prostoru prázdnoty všech jevů – v čisté zemi Keažře – se zjevuji jako Važrajogíni, obklopená osvícenými hrdinkami a hrdiny. Ačkoliv mám tento vzhled, není to nic jiného nežli prázdnota všech jevů.

O tomto sebe-přetvoření meditujeme.

Měli bychom se v této hluboké meditaci sebe-přetvoření cvičit během spánku, ne však během hlubokého spánku. Tím, že se s neustálým úsilímkaždou nocv této praxi cvičíme, bude postupně naše paměť schopná fungovat během spánku. A proto,když se během spánku naše velmi subtilní mysl projeví, rozpoznáme ji nebo si ji uvědomíme. Dalším cvičením budeme schopni realizovat svou velmi subtilní mysl přímo. V tom okamžiku se naše mysl smísí s prázdnotou všech jevů stejně tak, jako se voda mísí s vodou. Jakmile se tak stane, naše subtilní klamná představa se rychle a natrvalo rozplyne a my se staneme osvícenou bytostí, Buddhou. Jak Buddha řekl:

„Buddhou se staneš, když si uvědomíš svou vlastní mysl nehledej buddhovství nikde jinde.“ Z tohoto hlediska má náš spánek dalekosáhlý význam.

CVIČENÍ JÓGY PROBUZENÍ

Jógu spánkubychom měli cvičit vnocia během dne jógu probuzení. Každý den časně z rána jako první, bychom měli meditovat o pouhé absenci všech jevů, o prázdnotě všech jevů, které běžně vidíme nebo vnímáme. Následovně se zamyslíme a představíme si:

V nekonečném prostoru prázdnoty všech jevů – v čisté zemi Keažře – se zjevujijako Važrajogíni, obklopená osvícenými hrdinkami a hrdiny. Ačkoliv mám tento;vzhled, není to nic jiného nežli prázdnota všech jevů.

O tomto sebe-přetvoření meditujeme.

Tuto meditaci bychom měli během dne neustále opakovat. To je jóga probuzení. V noci pak opětně cvičíme jógu spánku. Obyčejné jevy a koncepce, které jsou kořenem všeho utrpení, díky neustálému cvičení cyklu jógy spánku a probuzení, ustanou.

CVIČENÍ JÓGY OCHUTNÁVÁNÍ NEKTARU

Kdykoli jíme nebo pijeme, měli bychom následující instrukci nejprve pochopit a pak se zamyslet:

Jakékoliv jídlo a pití je pro osvícené bytosti nejvyšším nektarem, který má tři speciální vlastnosti: 1) je to léčivý nektar, který léčí nemoci, 2) je to životodárný nektar, který zabraňuje úmrtí, a 3) je to nektar moudrosti, který utišuje sebeklamy.

S tímto vědomím, kdykoliv jíme nebo pijeme, měli bychom své příjemné pocity, které v nás tyto předměty žádosti vyvolávají, obětovat sobě sebe-přetvořené Važrajogíni. Tímto cvičením můžeme naši každodenní stravu a nápoje přeměnit na duchovní cestu a tak nashromáždit velké množství zásluh nebo příznivých podmínek. Stejně tak veškerá potěšení, která prožíváme při pohledu na atraktivní nebo krásné věci, při poslechu příjemných zvuků, jako třeba hudby nebo zpěvu, když cítíme příjemné vůně a nebo máme požitek z příjemných dotyků, to vše bychom měli obětovat sami sobě, neboli sebe-přetvořené Važrajogíni. Tímto způsobem můžeme všechny naše každodenní požitky přeměnit na duchovní cestu, po které dojdeme až do osvíceného stavu Važrajogíni.

Stručně řečeno, měli bychom si uvědomit, že v rozsáhlém prostoru prázdnoty všech jevů – v čisté zemi Keažře – jsme Važrajogíni, obklopeni osvícenými hrdinkami a hrdiny. Měli bychom si toto poznání udržovat dnem i nocí vyjímaje času, kdy se soustředíme na obvyklé cesty, jako je hledání útočiště, nebo cvičení zříkání se a bódhičitty a při praxi očišťování.

Tento způsob cvičení jógy spánku, probuzení a ochutnávání nektaru je jednoduchý, ale velmi účinný. Jiné způsoby, jak tyto jógy cvičit jsou vysvětleny v "Novém průvodci do země dakínek.

OSM ZBÝVAJÍCÍCH JÓG

Osm zbývajících jóg, počínaje jógou nezměrnosti až po jógu denní činnosti, by mělo být praktikováno ve spojení se sádhanou „"Rychlá cesta k velké blaženosti“, kterou složil Dže Phabongkhapa (Viz "Moderní Buddhismus – Svazek 3: Modlitby pro denní praxi). Tato sádhana je velmi požehnaná a vzácná. Podrobné vysvětlení k praxi každé jednotlivé jógy, naleznete v "Novém průvodci do země dakínek. Následuje jen stručné vysvětlení jejich podstaty.

JÓGA NEZMĚRNOSTI

Hledání útočiště, vytváření bódhičitty, meditování a recitování Važrasattvy, jsou cvičení duchovních cest, které se nazývají „jóga nezměrnosti“, neboť nám přináší nezměrný prospěch jak v tomto, tak i v nesčetných budoucích životech.

Skvělou příležitostí k rychlému očistění mysli a k rychlejšímu dosažení osvícení je meditace a recitace Važrasattvy. Jak již bylo výše uvedeno, dosažení osvícení je velmi snadné. Jediné co musíme udělat, je vynaložit úsilí k očistění mysli.

GURU JÓGA

Abychom obdrželi požehnání řeči všech Buddhů, představíme si při cvičení této jógy svého základního gurua v podobě Buddhy Važradharmy. Važradharma, Važradhara, Važrasattva a Héruka jsou různé podoby jedné osvícené bytosti. Buddha Važradharma uděluje požehnání řeči všech Buddhů. Tímto požehnáním naše slova při vysvětlování Dharmy nabudou na síle a srozumitelnosti. Nektar naší řeči nám umožní splnit přání bezpočtu živých bytostí a pomůže očistit nebo vyléčit jejich mentální kontinuum.

Tato guru jóga obsahuje praxi zvanou „obětování kusali tsogu“, která má stejnou funkci jako cvičení „čód“ neboli „sekání“. Obsahuje také praxi, obdržení požehnání čtyř zasvěcení, která nám dodají sebedůvěru na cestě k uskutečnění stupně přetvoření a konečného stupně.

JÓGA SEBE-PŘETVOŘENÍ

Tato jóga zahrnuje praxi přivedení smrti, mezistavu (barda) a znovuzrození na cestu těla pravdy, těla potěšení a těla vyzařování.

Při tomto cvičení si představujeme nosnou mandalu v podobě dvojitého čtyřstěnu, který symbolizuje prázdnotu všech jevů a nesená božstva – nás, představené Važrajogíni společně s doprovodem hrdinek.

JÓGA OČIŠŤOVÁNÍ BLOUDÍCÍCH

V této praxi přetvoříme sami sebe na osvícenou bytost Važrajogíni. Představíme si, že udělujeme všem živým bytostem požehnání, která je osvobozují od utrpení a negativní skutků, a zároveň je přetvoříme do stavu Važrajogíni – stavu konečného štěstí. Podle Nejvyšší jógy Tantry je to speciální cvičení přijímání a dávání, které zvyšuje a nechává dozrát naše schopnosti prospívat každé jednotlivé bytosti přímo. Zároveň dodržujeme slib, kterým jsme se při zasvěcení do Nejvyšší jógy Tantry zavázali, že budeme prospívat všem živým bytostem.

JÓGA POŽEHNÁNÍ HRDINY A HRDINKAMI

Při této praxi meditace o mandale těla Važrajogíni naše kanály a kapky dostanou mocná požehnání přímo od třiceti sedmi hrdinek Važrajogíniny mandaly těla – ženských osvícených božstev Važrajogíniny mandaly těla – a nepřímo od jejich choťů – hrdinů. Kromě toho, tím že pozveme všechny hrdinky a hrdiny deseti směrů (ženská a mužská božstva) v podobě Važrajogíni a necháme je v sobě rozplynout, obdržíme požehnání všech hrdinů a hrdinek.

Meditace o Važrajogínině mandale těla je velmi hluboká. Ačkoliv je to cvičení stupně přetvoření, slouží tomu, aby vnitřní proudy vnikly, setrvaly a rozplynuly se do centrálního kanálu. Dže Phabongkhapa praxi Važrajogíniny mandaly těla vysoce oceňoval.

JÓGA VERBÁLNÍ A MENTÁLNÍ RECITACE

Koncentrací na verbální recitaci Važrajogíniny mantry („mantra tří-OM“), můžeme dosáhnout zklidnění, vzrůstání, kontrolování, hněvivá a nejvyšších dosažení, která jsou uvedena v části „"Cvičení recitace mantry“. Cvičení mentální recitace uvádí dvě meditace konečného stupně, které jsou naprostým základem cvičení Važrajogíni. Tyto dvě meditace jsou jasně vysvětleny v Novém průvodci do země dakínek.

JÓGA NEPŘEDSTAVITELNOSTI

Po rozplynutívšeho;do prázdnoty, počínaje říší beze tvarů až po nádu, jak je to popsáno v sádhaně Rychlá cesta k velké blaženosti(viz Moderní buddhismus – Svazek 3: Modlitby pro denní praxi), si představíme, že prožíváme jasné světlo blaženosti. S tímto pocitem blaženosti meditujeme o prázdnotě všech jevů, pouhé absenci všech jevů, které normálně vnímáme. Tato meditace je cvičením jasného světla blaženosti, základem praxe Važrajogíni. Stálým praktikováním této meditace postupně zažijeme významné jasné světlo – spojení velké blaženosti s prázdnotou – což je vlastní nepředstavitelnost. „Nepředstavitelnost“ v této souvislosti znamená, že nikdo, kdo nedosáhl významného jasného světla, nemůže tento stav prožít.

JÓGA KAŽDODENNÍ ČINNOSTI

Jóga každodenních činností je metodou, jak přeměnit všechny denní aktivity jako je jídlo, spánek, práce a řeč, na hlubokou duchovní cestu a tím dát každému okamžiku našeho života velký význam.

Věnování

Prostřednictvím velké sbírky zásluh, které jsem nashromáždil napsáním této knihy, kéž každá živá bytost má možnost naslouchat a praktikovat vzácná učení Sútry a Tantry a tak prožívat čisté a stálé štěstí osvícení.

Tato kniha, Moderní buddhismus, je učením ctihodného Geše Kelsanga Gjatsa Rinpočeho. Všechna učení byla nahrávaná a přepsána. Poté byla především Gešelou a některými jeho studenty upravena.